КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

№ 33/824/5619/2024Постанова винесена суддею Гречаною С.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Горб І.М., за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та захисника Базика О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Базика О.П. на постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року стосовно 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого водієм в ЮФ «Атмосфера Клаб», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп. 

Згідно з постановою суду, 09 серпня 2024 року о 09 год. 10 хв. по бульв. Миколи Міхновського, 33-А у м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем «SEAT Altea», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я відмовився, що зафіксовано на бодікамери інспекторів поліції № 470440, № 472351. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. 
Суд у постанові дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_2 наявнийсклад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Базик О.П., вважаючи постанову суду такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи, та винесеназ порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, просить її скасувати та закрити провадження в справі. 
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Наведені у постанові суду матеріали не містять доказів скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення. 
Так, ОСОБА_1 було зупинено працівниками поліції 09 серпня 2024 року приблизно о 09 год. 05 хв. за порушення Правил дорожнього руху (проїзд на забороняючий дорожній знак). Під час огляду документів поліцейська запитала у ОСОБА_1 , чи вживав він вчора щось, на що останній відповів, що вживав у вечері трохи пива. Поліцейська запропонувала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і запитала, чи покаже щось алкотестер. ОСОБА_1 відповів, що не покаже, а також повідомив, що запізнюється на зустріч і дуже поспішає. На що поліцейська сказала, що він може відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння на місці і вона дасть йому направлення в медичний заклад, щоб він пройшов такий огляд протягом двох годин. Оскільки ОСОБА_1 дуже поспішав, він погодився на пропозицію поліцейської. Після співбесіди ОСОБА_1 поїхав за направленням в лікарський заклад КНП «КМНКЛ» «Соціотерапія». Однак там йому повідомили, що огляд на стан сп`яніння він може пройти виключно в присутності поліцейських, які його направили. На запитання ОСОБА_1 лікар повідомив, що він може здати аналізи в приватному закладі на наявність алкоголю в організмі. Після цього ОСОБА_1 поїхав за місцем проживання в місто Обухів Київської області і здав аналіз крові на вміст алкоголю та інших оптантів в крові. Згідно довідки біохімічного аналізу крові, в крові ОСОБА_1 не було виявлено алкоголю. Так, аналіз ГГТ (Гамма-глутамілтранспетідаза) складає норму 21.0, що у випадку, якби ОСОБА_1 вживав алкоголь, вказаний показник був би значно завищений. 
Таким чином, ОСОБА_1 не міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння. 
Разом з тим, суд першої інстанції безпідставно вказує на те, що ОСОБА_1 висловив хвилювання, що газоаналізатор виявить сліди алкоголю та повідомив, що поспішає. На відеозаписі ОСОБА_1 навпаки вказує, що газоаналізатор нічого не покаже. 
Крім того, в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з відміткою про наявність ознак алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя та різкий запах алкоголю з порожнини рота).
Також вказує, що аналіз норм законодавства дає підстави вважати, що проходження огляду на стан сп`яніння є не правом, а обов`язком водія транспортного засобу.
Водночас працівник поліції, вводячи ОСОБА_1 в оману, повідомив останньому, що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є його правом, чим створено останньому ілюзорне враження про те, що він не нестиме жодної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що суперечить вимогам закону. 
Також, наприкінці відео поліцейська чітко каже ОСОБА_1 про те, що він може пройти огляд в медичному закладі на стан сп`яніння, а може не проходити - це його право.
Особа не може нести відповідальність у зв`язку з реалізацією нею своїх прав. 
Окрім того, зафіксовані в матеріалах відеозапису дії ОСОБА_1 , які розцінені працівниками поліції як відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є незрозумілими, двозначними, а тому не можуть розцінюватись як чітка, зрозуміла і така, яка не викликає сумнівів чи неоднозначного її тлумачення, та яка не залежить від будь-яких зовнішніх факторів, у тому числі і дій чи намірів інших осіб, відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Вказує, що ОСОБА_1 чітко погодився пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога самостійно протягом двох годин з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення, як йому запропонувала поліцейська. Отже, ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. 
За таких обставин, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння є сумнівним. 
Також зазначає, що такі ознаки алкогольного сп`яніння, як тремтіння рук, почервоніння обличчя взагалі не спостерігаються в матеріалах відеозапису, а тому зазначені для формального надання законності вимозі щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Крім того, на відеозаписі зафіксовано, як після складання протоколу про адміністративне правопорушення працівник поліції підходить до ОСОБА_1 та зачитує йому зміст цього протоколу і роз`яснює, що справа розглядатиметься Печерським районним судом м. Києва. Після цього працівник поліції вказує де ОСОБА_1 має поставити свої підписи, однак не роз`яснює його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 ставить свої підписи у протоколі, отримує його копію, копію направлення до лікарського закладу, після чого, через деякий час спілкування та відеозапис завершуються. 
З наведеного слідує, що права ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснювались, а підпис у протоколі містить лише формальний характер, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч. 4 ст. 254 КУпАП.
Вказує і на наявність підстав для відхилення доказів, на які послався суд першої інстанції.
Так, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09 серпня 2024 року з відміткою про наявність ознак алкогольного сп`яніння без відмітки про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння слід розцінювати як неналежний доказ, оскільки відображені в ньому відомості не узгоджуються з іншими матеріалами справи.
Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у тому чи іншому діянні, оскільки він не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується зі стандартом доказування поза розумним сумнівом, оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. 
Відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення повинні підтверджуватися долученими у встановленому законом порядку доказами, які відображають у своїй сукупності всю суть обставин протиправної поведінки правопорушника, наведених у протоколі про адміністративне правопорушення.
В ході розгляду справи, з урахуванням наявних в матеріалах доказів, встановлено, що відомості, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають фактичним обставинам справи, а тому протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази не можуть бути підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
За таких обставин, провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю. 
Також звертає увагу і на той факт, що суддя безпідставно відмовила у задоволенні його клопотання стосовно виклику інспектора поліції в судове засідання для з`ясування її мотивів, коли вона повідомила ОСОБА_1 про те, що він може самостійно пройти огляд на стан сп`яніння протягом двох годин з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення. 

Заслухавши доповідь судді апеляційної інстанції, пояснення ОСОБА_1 та захисника Базика О.П. на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків. 

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Всупереч тверджень апелянта, ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані, а висновок суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі та постанові судді, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними по справі доказами у їх сукупності, які були досліджені в судовому засіданні та наведені у постанові.

Зокрема, такий висновок ґрунтується на даних, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення від 09 серпня 2024 року серія ААД № 720760, який складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП, підписано відповідною посадовою особою та самим ОСОБА_1 без жодних зауважень та заперечень, відповідно до якого - 09 серпня 2024 року о 09 год. 10 хв. по бульв. Миколи Міхновського, 33-А у м. Києві водій ОСОБА_1 керував автомобілем «SEAT Altea», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я відмовився; направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09 серпня 2024 року з відміткою огляд не проводився; відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, якими зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я. 

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, підтверджується наявним в матеріалах справи рапортом інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 2 полку (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Г. Радченко, відповідно до якого - 09 серпня 2024 року о 09 год. 10 хв. під час відпрацювання безпеки дорожнього руху за адресою: м. Київ, бульвар Міхновського, 33А, екіпажем «Рубін-604» у складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було зупинено транспортний засіб «SEAT Altea», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який порушив Правила дорожнього руху, а саме п.п. 8.4 "в" - здійснив рух на забороняючий дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» у період з 07 год. 30 хв. до 10 год. 00 хв. В ході спілкування з водієм було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у медичному закладі водій відмовився на відео з БК 470440, 472351 у встановленому законом порядку. На ОСОБА_1 було виписано постанову ЕНА № 2788828 згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП та складено протокол ААД № 720760. 

Також з відеозапису з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, який був досліджений в суді апеляційної інстанції, вбачається, як працівники поліції зупиняють автомобіль «SEAT Altea», державний номерний знак НОМЕР_2 , за порушення п.п. 8.4 "в" Правил дорожнього руху і в ході перевірки у водія ОСОБА_1 документів інспектор поліції запитує, чи вживав він алкогольні напої, оскільки від нього чути запах алкоголю з порожнини рот, та запитує, чи готовий він пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Drager Alkotest», при цьому ОСОБА_1 повідомив, що вживав трошки пива і, на його думку, він це покаже. Інспектор поліції пропонує йому проїхати до закладу охорони здоров`я. ОСОБА_1 відповідає, що запізнюється на зустріч. Інспектор поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що він має пройти огляд при цьому на вибір на місці зупинки чи у закладі охорони здоров`я, в іншому випадку стосовно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому вказує про це декілька разів. ОСОБА_1 повідомляє, що відмовляється. ОСОБА_1 роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, суть протоколу про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписує без жодних заперечень та зауважень. 

Сукупність наведених доказів беззаперечно вказує, що ОСОБА_1 , 09 серпня 2024 року о 09 год. 10 хв. у м. Києві по бульв. Миколи Міхновського, 33-А, керував автомобілем «SEAT Altea», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву. Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Отже, висновки судді Печерського районного суду м. Києва щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими та підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які суд першої інстанції дослідив у відповідності до вимог чинного законодавства та надав їм відповідну оцінку з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку.

Таким чином, твердження захисника про відсутність доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду є безпідставними та спростовуються вищенаведеним. 

Також є безпідставними і твердження захисника про неналежність і недопустимість доказів, на які послався у оскаржуваній постанові суд першої інстанції.
Так, наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази зібрані у спосіб та відповідно до вимог чинного законодавства, зафіксовані у належній процесуальній формі та уповноваженою на те особою, а їх зміст містить відомості щодо обставин, які підлягають доказуванню, а відтак є належними і допустимими. 

Що стосується направлення водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09 серпня 2024 року, то його форма та зміст відповідають вимогам Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція) та складено і підписано належною особою. В його графі «результат огляду» уповноваженою особою проставлено відмітку - «не проводився», що відповідає вимогам закону.

Не приймає до уваги суд апеляційної інстанції і доводи захисника про неналежність як доказу протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки наявні в ньому відомості узгоджують з іншими зібраними по справі доказами та у своїй сукупності вказують на наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Що стосується акта огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, на відсутність якого вказує захисник, то, відповідно до вимог Інструкції, результат огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Тобто акт складається лише у разі проходження водієм огляду на стан сп`яніння. Складення акта за наслідками виявлення у водія ознак сп`яніння чинним законодавством не передбачено. Такі ознаки фіксуються в протоколі про адміністративне правопорушення, направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також в інших процесуальних документах, які складаються під час зупинки та оформленні стосовно водія матеріалів у разі його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. 
В даному випадку виявлені у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 720760 від 09 серпня 2024 року, направленні водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 09 серпня 2024 року, рапорті інспектора взводу 2 роти 3 батальйону 2 полку (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Г. Радченко. Порядок виявлення цих ознак та їх фіксація містяться на відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції, що узгоджується з вимогами чинного законодавства. 

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і доводи захисника про порушення працівниками поліції порядку виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння і порядку оформлення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення. 

Згідно з ч.ч. 2-4 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі не можливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальними технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери інспектора поліції, ОСОБА_1 роз`яснюється причина зупинки - порушення Правил дорожнього руху, а саме п.п. 8.4 "в" - здійснив рух на забороняючий дорожній знак 3.2 «Рух механічних транспортних засобів заборонено» у період з 07 год. 30 хв. до 10 год. 00 хв. В ході перевірки документів у останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву, про що працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 та пропонують пройти відповідний огляд на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу або в закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовляється. Після цього інспектор поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду вони будуть вимушені скласти стосовно нього відповідний протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 повідомляє, що відмовляється. Йому роз`яснюються суть протоколу про адміністративне правопорушення, його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 підписує протокол без жодних заперечень та зауважень. 
При цьому, з відеозапису не вбачається жодних провокуючих дій з боку працівників поліції по відношенню до ОСОБА_1 , введення його в оману, або інших дій з метою отримання від нього відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. З відеозапису навпаки вбачається, як працівники поліції декілька разів пропонують ОСОБА_1 пройти огляд, роз`яснюючи, що в іншому випадку вони будуть вимушені скласти протокол про адміністративне правопорушення, як за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, спростовуються наданими суду матеріалами,оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення наявний підпис  ОСОБА_1 про роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, і відсутність безпосередньо на відеозаписі з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції цього факту не свідчить про протилежне. 

Що стосується тверджень захисника про те, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння самостійно, то, відповідно до п. 9 Розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. 
Також і ч. 4 ст. 266 КУпАП визначено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Отже, нормами чинного законодавства не передбачено ні вручення водієві транспортного заходу направлення на проведення огляду на стан сп`яніння, ні проходження такого огляду самостійно, а тому результат такого огляду є недопустимим доказом. 

Крім того, слід зауважити, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності не за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а за відмову від проходження такого огляду відповідно до встановленого порядку, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

В цьому аспекті суд вважає за необхідне вказати на таке.

Відповідно до пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При цьому саме поняття «вимога» не слід ототожнювати з примусом. Законодавець залишає за водієм транспортного засобу, якому висунули вимогу пройти огляд на стан сп`яніння, право вибору, саме тому диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП і передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду, як окремий вид адміністративного правопорушення. 

Кожна особа має дотримувати вимог закону та правил належної поведінки і у разі виникнення сумнівів щодо її належності має вжити заходів на їх спростування, в цьому виражається її правосвідомість.

Разом з тим, ОСОБА_1 , навпаки, намагався усіляко уникнути проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і в закладі охорони здоров`я.

Отже, з наведеного вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбулося у відповідності до вимог чинного законодавства.
Будь-яких порушень з боку працівників поліції при вчиненні вказаних дій матеріали справи не містять.

Отже, сукупність зібраних і направлених до суду першої інстанції доказів поза розумним сумнівом свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому висновок судді про вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення, є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи і фактичним обставинам події.
При цьому суд дотримався вимог закону щодо повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи. Що стосується посилань захисника на те, що суд відмовив у виклику інспектора поліції, яка склала протокол, для надання пояснень про повідомлення ОСОБА_1 про можливість самостійного проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, то в даному випадку відсутня необхідність у таких поясненнях, зважаючи, що вся подія, з моменту зупинки транспортного засобу до підписання ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, була зафіксована на нагрудну відеокамеру інспектора поліції. 

Також суд, дотримавшись вимог ст.ст. 33, 34 КУпАП, наклав на ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що за своїм видом та розміром є законною і обґрунтованою мірою відповідальності за вчинене правопорушення, і відповідає меті виховання особи, що його вчинила, та запобіганню вчиненню нових правопорушень, як це передбачено ст. 23 КУпАП.

За таких обставин, постанова суді Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року є законною та обґрунтованою, тому підстави для її скасування - відсутні, а відтак, апеляційна скарга захисника Базика О.П. задоволенню не підлягає. 

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу захисника Базика О.П. залишити без задоволення, а постанову судді Печерського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року, якоюОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду Горб І.М.