Справа № 383/1502/25
Номер провадження 2/383/141/26

ЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої судді - Адаменко І.М.,
за участю:
секретаря судового засідання - Зербул С.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області справу №383/1502/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-,

ВСТАНОВИВ

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» звернулося до суду з вказаним позовом до  ОСОБА_1 . 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 11 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ» №1422438142266. Відповідач отримав на споживчі цілі кредит у розмірі 5000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 528,3% до 540,20 % (0,888% в день перші 20 днів, 1,48% в день з 21 дня по дату поверення) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 7481,86% до 11840,22%. Згідно п.1.3 Договору кредит надано строком на 120 днів з 11.08.2024 до 09.12.2024. Відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором, тим самим допустив порушення виконання покладених на нього зобов`язань. Станом на 18.11.2025 року загальна сума заборгованості по кредиту за Договором №1422438142266 від 11.08.2024 року становить 22333,61 грн, яка складається із: 4955,60 грн заборгованість за кредитом; 7378,01 грн заборгованість за відсотками та 10000,00 грн штраф, які позивач просить стягнути, а також судовий збір у розмірі 2422,40 грн.
Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача ТОВ ФК «ВІВА КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві вказує, що позов підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу без участі представника позивача, при цьому, в разі неявки відповідача, надає згоду на заочний розгляд справи (а.с.5). 
Відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явилася по невідомій суду причині, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином. До суду заяв чи клопотань не подала. Відзиву на позовну заяву від відповідача також не надходило. 
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
На підставі ст. 280 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не з`явився, не подав заяв чи клопотань про розгляд справи без його участі та відзиву на позов, тому враховуючи згоду позивача, суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши зібрані в судовому засіданні докази та оцінивши їх у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини.
В частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Як визначено в ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до змісту ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Судом встановлено, що 11 серпня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ» №1422438142266 відповідно до умов якого кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1. Кредитного договору).
Згідно з п.1.2.- п.1.3. Кредитного договору сума кредитного ліміту складає: 5000,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредитування: 120 днів з 11.08.2024 року по 09.12.2024 року. Позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 09.12.2024 року або достроково.
Відповідно до п.1.4.-1.4.2. Кредитного договору, позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у графіку платежів, протягом дії кредиту. Тип процентної ставки - фіксована. Дисконтна процентна ставка становить 0,888% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. Базова процентна ставка складає 1,48% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення Кредиту.
Загальні витрати за кредитом: 8354,44 грн. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі цілі. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладання договору становить: 7481,86%. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору становить 13354,44 грн. Денна процентна ставка становить 1,39241% (п.1.5.- п.1.9. Кредитного договору).
Пунктом 2.23. Кредитного договору сторони погодили, що кредит надається шляхом здійснення переказу коштів кредитодавця в сумі 5000,00 грн на банківський рахунок позичальника за реквізитами платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яка зазначена у форматі НОМЕР_2 , емітовану банком України, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Електронного договору. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб та/або з незалежних від кредитодавця обставин (у тому числі але не виключно, обставини форс-мажору), кредитодавець відповідальності не несе.
Кредитний договір та додатки до нього підписано електронним підписом позичальника, що відтворено шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора D6Z6H3 і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений у п. 8 Кредитного договору «Юридична адреса, реквізити та підписи сторін» (а.с.14 зворот).
Додатком № 1 до Договору про надання грошових коштів у кредит продукту «СТАРТ» №1422438142266 від 11.08.2024 року сторонами погоджено Графік платежів обчислення загальної вартість кредиту для клієнта та реальну річну процентну ставку за договором про надання грошових коштів від 11.08.2024 року, згідно з яким дата повернення кредиту та сплата нарахованих процентів: 09.12.2024, сума кредиту за договором 5000,00 грн, проценти за користування кредитом 8288,00 грн (а.с.15).
Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту у якому міститься інформація та контактні дані кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти (а.с.17-18).
Укладаючи вищевказаний кредитний договір відповідач та ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписав кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Проте, відповідач у строки, визначені Договором до 09.12.2024 року, свої зобов`язання не виконав.
Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихст.11 цього Кодексу.
Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обов`язковості виконання договору.
На підтвердження виконання Договору позивачем надано лист ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДЕНЬ» від 06.11.2025 року за №17403, відповідно якого вбачається, що ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДЕНЬ», згідно договору укладеного з ТОВ «ВІВА КАПІТАЛ» №М1805/1 від 18.05.2023 року (а.с.21-24) здійснило переказ коштів в сумі 5000,00 грн відповідачу ОСОБА_1 , 11.08.2024 року 23:22 на картковий рахунок № НОМЕР_1 , номер транзакції в системі -1454809860, номер замовлення f71bdbc4-cded-44fb-b354-5c74ed777646 (а.с.19).
Даний факт також підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» ОСОБА_1 , з якою укладений кредитний договір №1422438142266 від 11.08.2024 року, де мається інформація, що відповідачу були перераховані кредитні кошти у сумі 5000,00 грн 11.08.2024 року о 23:22:28, номер транзакції 1 454 809 860, номер карти № НОМЕР_1 , банк ПАТ «ПУМБ», м.Київ (а.с.20).
Відповідач надав розрахунок заборгованості відповідача перед ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» за кредитним договором №1422438142266 від 11.08.2024 року, згідно якого заборгованість станом на 19.11.2025 р. становить 4955,60,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 7378,01 грн - сума заборгованості за процентами. Також, позивачем нараховано штраф в сумі 10000,00 грн (а.с.26-28). 
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відтак, враховуючи вище встановлені обставини та досліджені докази у справі, суд виснує, що позивачем доведено наявність у нього права вимоги до відповідача за Кредитним договором №1422438142266 від 11.08.2024 року, та позивачем доведено факт невиконання відповідачем зобов`язання за Кредитним договором у сумі 4955,60,00 гривень, та оскільки відповідачу фактично надано кредитні кошти, які ним не повернуто у строки, визначені Кредитним договором, тому позовні вимоги є обґрунтованими в частині стягнення з ОСОБА_1 тіла кредиту в сумі 4955,60 гривень та заборгованості з процентів в сумі 7378,01 грн на користь ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ».
Проте, щодо стягнення штрафу в сумі 10000,00 грн, то в цій частині позов є необґрунтованим з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Частиною 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки.
Проте, зі змісту п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України вбачається, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 вересня 2023 року в справі № 910/8349/22 та в постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23).
Оскільки відповідач на підставі п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України звільнений від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) у період з 24 лютого 2022 року до тридцятого дня після скасування/припинення дії воєнного стану на території України (ст.625 ЦК України), тому суд вважає, що позов в частині вимог про стягнення з відповідача нарахованого штрафу в сумі 10000,00 грн, яка охоплюється періодом з 11.08.2024 по 19.11.2025, є необґрунтованим, й на цій підставі відмовляє позивачу у задоволенні цих вимог.
Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлений позов до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскільки позивачем не доведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором, які зазначені ним у позові, тому стягує з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 12333,61 грн, з яких: 4955,60 грн заборгованість за кредитом; 7378,01 грн заборгованість з процентів за користування кредитом, відмовивши в задоволенні іншої частини вимог, а саме: у стягненні 10000,00 грн шрафу.
Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 10600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
Відповідно статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно статті137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно ч.8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Представником позивача на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу до суду надано наступні документи:
-договір про надання правової допомоги №1 від 02.01.2025 року укладений між ТОВ «ФК «ВАВА КАПІТАЛ» в особі директора Логвінова В.А. та Адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.». Відповідно до умов договору предметом договору є забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів Клієнта у будь-якому процесуальному статусі, який передбачений ЦПК України, ГПК України, КПК України, КАС України, а саме: статусі позивача, відповідача, третьої особи, кредитора, підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, потерпілого, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення (п. 1.1.Договору) (а.с.29-31).
-акт від 27.10.2025 року виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги №1 від 02.01.2025 року, яким сторони погодили види виконаних робіт (наданих послуг) (а.с.31 зворот).
-рахунок №27/27-01 від 27.10.2025 року постачальник: АБ «Грушевський Ю.В.», платник: ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» за підготовку та подання позовних матеріалів відносно боржника ОСОБА_1 участь у судовому засіданні – кількість 1, ціна 10600,00 грн (а.с.32).
-платіжна інструкція № LK988/17, відповідно якої ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» сплатило на користь АБ «Грушевий Ю.В.» кошти в сумі 10600,00 грн, призначення платежу: оплата за підготовку та подання позовних матеріалів відносно боржника, участь у судовому засіданні згідно договору №1 від 02.01.2025 року та рахунок №27/27-01 від 27.10.2025 року без ПДВ (а.с.32 зворот).
-ордер серії СА №1140381 від 18.11.2025 року, відповідно якого ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №1 від 02.01.2025 року представляє інтереси адвокат Грушевий Юрій Віталійович (а.с.6).
Відповідно до висловленої Верховним Судом у постанові від 09.07.2019 року у справі № 923/726/18 позиції від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права.
Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, до яких також відносяться судові витрати на правничу допомогу, у разі часткового задоволення позову - покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже враховуючи, що стороною позивача документально доведено, що ними понесені витрати на правову допомогу, виходити з встановленого у самому договорі та додатку до нього розміру та порядку обчислення таких витрат, на думку суду, розмір витрат сторін на правничу допомогу є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторін, проте враховуючи, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу на підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України в сумі 5853,79 грн.
У відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1337,75 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280, 354, 355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором про надання грошових коштів у кредит продуку «СТАРТ» №1422438142266 від 11 серпня 2024 року в загальній сумі 12333,61 грн, а також судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1337,75 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5853,79 грн. 
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ», місцезнаходження: вул. Таранця, 20, м. Шпола Черкаська область, п.і. 20603.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий Бобринецьким РВ УМВС України в Кіровоградській області від 05.07.2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 15.01.2026 року. 

Суддя І. М. Адаменко