Дата документу 10.02.2026 Справа № 334/9943/24

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
Єдиний унікальний № 334/9943/24 Головуючий в 1-й інстанції – Бредіхін Ю.Ю.
Провадження №22-ц/807/377/26 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2026 року місто Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої: Кочеткової І.В.,
суддів:  Кухаря С.В.,
Полякова О.З.,
секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ладозька 38» до ОСОБА_1 про стягнення суми,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зіненко Анастасія Олександрівна, на рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року, повний текст якого складено 28 жовтня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
 
У грудні 2024 року об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ладозька 38» (далі – ОСББ «Ладозька 38») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з внесків на здійснення управління будинком.
В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 07.09.2019 рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , затверджені розміри внесків на утримання спільного майна для власників нежитлових приміщень у розмірі 3,40 грн за 1 кв. м. Згідно з рішенням загальних зборів ОСББ «Ладозька 38» від 14.04.2023 у період з 07.09.2019 по 31.03.2023 співвласник зобов`язаний сплачувати внесок (тариф) на утримання будинку щомісячно до останнього календарного дня поточного місяця (включно). ОСОБА_1 є власником 37/100 нежитлового приміщення загальною площею 822,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказані рішення є обов`язковими для усіх співвласників будинку, однак відповідач як співвласник багатоквартирного будинку свого обов`язку щодо сплати внесків не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 07.09.2019 до 30.11.2024 року в розмірі 91 990, 54 грн., яка складається з: 65 218,23 грн. – основний борг зі сплати внесків на утримання будинку; 21 711,52 грн. – сума інфляційних нарахувань; 5 060,79 грн. – сума трьох відсотків річних.
Посилаючись на зазначені обставини, ОСББ «Ладозька 38» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму основного боргу зі сплати внесків на утримання будинку у розмірі 65 218,23 грн., інфляційні втрати у розмірі 21 711,52 грн. та три відсотки річних у сумі 5 060,79 грн., а всього 91 990, 54 грн., а також стягнути судовий збір в розмірі 3028, 00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000, 00 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ладозька 38» суму основного боргу в розмірі 65 218,23 грн., інфляційні втрати в розмірі 21 711,52 грн. та три відсотки річних в розмірі 5 060,79 грн., а всього 91 990, 54 грн.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ладозька 38» суму судового збору в розмірі 3 028, 00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9 000, 00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Зіненко А.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що протокол №2 загальних зборів ОСББ «Ладозька 38» від 07.09.2019 не містить жодного твердження про те, що тариф на утримання будинку підлягає сплаті щомісячно. Із вказаного протоколу неможливо чітко встановити періодичність сплати вказаного тарифу, що створило правову невизначеність. Протоколом №5 від 14.04.2023 позивач зобов`язав співвласників багатоквартирного будинку сплачувати тариф за період з 07.09.2019 по 31.03.2023 щомісячно заднім числом, що є неправомірним.
Звертає увагу суду, що вона не була належним чином ознайомлена із вказаними протоколами та тарифами, що є порушенням її прав.
Від представника ОСББ «Ладозька 38» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
Зазначає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з`ясовано всі обставини справи. Вказує, що рішення, прийняті загальними зборами 07.09.2021, є правомірними, порядок їх прийняття не порушено, тому вони відповідають нормам чинного законодавства щодо їх прийняття. Сплата внесків на утримання будинку, як і інших житлово-комунальних послуг, повинна здійснюватися щомісячно. Проведення загальних зборів 14.04.2023 не свідчить про визнання відсутності обов`язку щодо щомісячної сплати внесків та незрозумілість рішення загальних зборів від 07.09.2021.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, доводи сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно дост. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими, а строк позовної давності не пропущений.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.
Судом встановлено, що 20.05.2019 співвласниками будинку АДРЕСА_1 прийнято рішення про утворення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, що підтверджується копією статуту ОСББ «Ладозька 38», копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (т.1 а.с. 8-19).
07.09.2019 рішенням загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , встановлено тариф на утримання будинку для першого поверху 4,50 грн за кв.м, нежитлових приміщень 3,40 грн за кв.м, з другого по останній поверх 5,40 грн за кв.м. (т.1 а.с. 26-27, 160-162)
Згідно з копією протоколу загальних зборів №5 ОСББ «Ладозька 38» від 14.04.2023 (п. 4) зборами визначено порядок сплати співвласниками багатоквартирного будинку внеску (тарифу) на утримання будинку, встановленого у протоколі №2 ОСББ Ладозька 38» від 07.09.2019, у період з 07.09.2019 до 31.03.2023 співвласник був зобов`язаний сплачувати ОСББ «Ладозька 38» внесок (тариф) на утримання будинку щомісячно до останнього календарного дня поточного місця (включно) (т.1 а.с. 28-30, 181-189).
ОСОБА_1 є власником 37/100 нежитлового приміщення загальною площею 822,9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 01.112013 року, інформаційною довідковою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2024 (т.1 а.с. 20-25).
Відповідно до положень статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Згідно з частиною першою статті 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Відповідно до п.1 розділу ІІ статуту ОСББ «Ладозька 38» метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.
Зважаючи на вищезазначене до правовідносин у справі застосовуються положення Закону України «Про об`єднання співвласників в багатоквартирному будинку».
Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
У статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
За змістом частин першої, другої статті 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту: шляхом скликання загальних зборів: створювати органи управління та визначати умови їх діяльності та оплати; приймати рішення щодо надходження та витрати коштів об`єднання; визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту неподільного і загального майна відповідно до статуту; давати згоду на укладення договорів на виконання робіт та надання послуг для об`єднання відповідно до вимог статті 10 цього Закону; встановлювати розміри платежів, зборів і внесків членів об`єднання, а також відрахувань до резервного і ремонтного фондів; виключати з свого складу членів об`єднання, які не виконують своїх обов`язків; брати на баланс майно об`єднання; для виконання статутних завдань здійснювати необхідну господарську діяльність в порядку, визначеному законом. Доручати правлінню в межах повноважень, визначених статутом: визначати підрядника, укладати договори на управління та експлуатацію, обслуговування і ремонт майна з будь-якою фізичною або юридичною особою відповідно до статуту та законодавства; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків та платежів; ініціювати скликання загальних зборів; захищати права, представляти законні інтереси власників в органах державної влади і органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності; за рішенням загальних зборів та згодою власників приміщень, які не є членами об`єднання, використовувати приміщення в житловому комплексі для потреб органів управління об`єднання.
Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання має право забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків, вимагати своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та статутом об`єднання платежів, зборів і внесків від власників приміщень, а також відрахувань резервного і ремонтного фондів, звертатись до суду з позовом про звернення стягнення на майно власників приміщень, які відмовляються відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим законом та статутом об`єднання платежі, збори і внески, а також відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Відповідно до частин тертьої статті 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку визначено Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі - Закон № 417-VIII), який регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.
Частиною першою статті 7 Закону № 417-VIII визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку, зокрема: забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (частина друга статті 7 Закону № 417-VIII).
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Пунктом 1 статті 7 вказаного Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Зібраними у справі доказами підтверджується, що ОСОБА_1 є власником 37/100 часток нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 822,9 кв.м., що відповідно становить 304,473 кв. м., тому розмір щомісячного внеску складає 3,40 грн * 304,473 кв. м. = 1035,21 грн.
На підставі вищенаведених норм закону відповідач зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі, установлені загальними зборами ОСББ «Ладозька, 38».
Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість ОСОБА_1 за період з 07.09.2019 до 30.11.2024 становить 91 990, 54 грн., яка складається з: 65 218,23 грн. – основний борг зі сплати внесків на утримання будинку; 21 711,52 грн. – сума інфляційних нарахувань; 5 060,79 грн. – сума трьох відсотків річних.
Вказаний розмір заборгованості відповідачем не спростовано, контррозрахунку не надано.
Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
Частиною першою статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.
Приписами статті 610 ЦК України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, вірно встановивши обставин справи та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку, а також інфляційних втрат та трьох процентів річних.
Також судом першої інстанції правильно встановлено, що позивачем не пропущено строк позовної давності.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02 липня 2025 року у справі № 903/602/24 зауважувала, що у разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану (з урахуванням Закону України від 14 травня 2025 року № 4434-IX до 04 вересня 2025 року).
Відтак, в межах загальної позовної давності ОСББ «Ладозька 38» мало право на стягнення заборгованості, яка була нарахована з 02 квітня 2017 року.
Відповідно до розрахунку ОСББ «Ладозька 38» заборгованість ОСОБА_1 з оплати за послуги з утримання будинку розрахована за період період з 07.09.2019 до 30.11.2024 – в межах позовної давності.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у відповідача обов`язку щомісячно сплачувати внески за послуги з утримання будинку є безпідставними.
Так, згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких, обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.
Так, законодавством встановлено обов`язок щомісячно здійснювати оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, а рішенням ОСББ «Ладозька 38» від 07.09.2019 року іншого порядку та строків не встановлювалось.
Рішенням співвласників ОСББ «Ладозька 38» від 14.04.2023 визначено, що співвласник зобов`язаний сплачувати внесок (тариф) на утримання будинку щомісячно до останнього календарного дня поточного місяця (включно).
Таким чином, послуга з утримання житлового будинку, яку надає ОСББ «Ладозька 38», є житлово-комунальною послугою та підлягає оплаті щомісячно та у встановленому розмірі.
Доводам апеляційної скарги щодо не ознайомлення відповідача з відповідними протоколами ОСББ «Ладозька 38» надана належна оцінка судом першої інстанції.
Згідно зі статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.
Колегія суддів наголошує на тому, що закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто такі рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлене інше.
Відповідачем у встановленому порядку рішення загальних зборів не оскаржувалися, недійнисними судом не визнавались, а тому є обов`язковими до виконання.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та обставини справи, вважає, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, законними та обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи.
Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. 
Отже, апеляційна скарга та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку про те, що судом першої інстанції при вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. 376 ЦПК України могли б бути підставами для його скасування, тому апеляційну скаргу у відповідності до ст. 375 ЦПК України необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
В суді апеляційної інстанції представник ОСББ «Ладозька 38» – адвокат Іваниця О.О. заявив клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ладозька 38» витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 4140, 00 грн.
Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини 1, 2 статті 133 ЦПК України).
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З огляду на зазначене, положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.
Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
У відповідності до положень пункту 1 частини 2 статті 137 ЦПК України витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано ордер на надання правничої допомоги, додаткову угоду №6 від 15 грудня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги від 18.09.2024, фіскальний чек №161 від 25.12.2025.
Адвокатом Іваницею О.О. зазначено перелік наданих юридичних послуг, а саме: підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу – 2500,00 грн., представництво у судовому засідання 27.01.2026 – 1600,00 грн, а також поштові витрати на відправлення відзиву відповідачу – 40,00 грн.
Зважаючи на складність та конкретні обставини справи, необхідність надання адвокатом позивача послуг під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та їх характер, необхідність дотримання критерію співмірності та розумності розміру понесених стороною витрат, реальності адвокатських витрат, характер виконаної адвокатом роботи, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Ладозька 38» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000 грн.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Зіненко Анастасія Олександрівна, залишити без задоволення.
Рішення Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 23 жовтня 2025 рокув цій справі залишити без змін.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ладозька 38» (код ЄДРПОУ 43007842) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови. 
Дата складання повної постанови 11 лютого 2026 року.
Головуюча: І.В. Кочеткова
Судді: С.В. Кухар
О.З. Поляков