Пересипський районний суд міста Одеси Справа № 523/19174/25
Провадження №1-кп/523/929/26
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
 
05.02.2026 року м. Одеса

Пересипський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , 
 
за участю: 
 
секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 ,
 
захисників - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
 
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №22025160000000278 від 09 травня 2025 року із звинувачення
 
ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Тирасполі, Республіки Молдови, громадянки України, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,
 
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111-2, ч.1 ст.436-2 та ч.1 ст.161 КК України,

в с т а н о в и в:

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації (далі - рф) проти України та окупацією частини території України. 24 лютого 2022 року президент рф оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення збройних сил рф, інших збройних формувань рф та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.
Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою рф, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року «Про агресію проти України», п.п.1,3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії російської федерації проти України», п.п.17,18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16 березня 2022 року за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти рф та інше)».
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на всій території України постановлено введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.
21 березня 2014 року рф, в порушення міжнародних договорів, окуповано Автономну Республіку Крим, що затверджено федеральним конституційним законом рф "Про прийняття до російської федерації Республіки Крим та утворені в складі російської федерації нових суб`єктів - Республіки Крим та міста федерального значення Севастополя». 
Із цього приводу ухвалено низку актів міжнародних інституцій, зокрема: Резолюції Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 27 березня 2014 року «Територіальна цілісність України», а також від 19 грудня 2016 року «Стан з правами людини у Автономній Республіці Крим та місті Севастополь (Україна)», Резолюцію Парламентської асамблеї Ради Європи (ПАРЕ) «Останні події в Україні: загрози для функціонування демократичних інститутів» від 09 квітня 2014 року, Резолюцію Європейського Парламенту «Щодо тиску Росії на країни «Східного партнерства» та, зокрема, дестабілізації Східної України» від 17 квітня 2014 року, Резолюцію Парламентської асамблеї ОБСЄ «Очевидні, грубі та невиправлені порушення рф зобов`язань у рамках ОБСЄ та міжнародних норм» від 08 липня 2015 року, Резолюцію Парламентської асамблеї Ради Європи «Про гуманітарний стан українських біженців та переміщених осіб» від 27 січня 2025 року, доповідь Офісу Прокурора Міжнародного кримінального суду від 14 листопада 2016 року про дії стосовно попереднього розслідування подій на території України. 
У зазначених документах послідовно підтверджено суверенітет і територіальну цілісність України, а також вказано, що референдум щодо статусу Криму не був санкціонований Україною, а отже, його результати не мають юридичної сили; закликано всі держави не визнавати будь-яких змін щодо статусу АР Крим і Севастополя; засуджено тимчасову окупацію території України і підтверджено невизнання анексії Криму; рф визнано державою - окупантом, анексію українського півострова - протиправною згідно з міжнародним правом, статус Криму - територія під російською окупацією, ситуацію на території Криму та Севастополя - міжнародним збройним конфліктом між рф та Україною, твердження рф про право використовувати всі засоби для захисту російських меншин у третіх країнах - таким, що не відповідає міжнародному праву і суперечить основоположним принципам міжнародної поведінки у 21 столітті. Засуджено й одностороннє та невиправдане порушення рф суверенітету і територіальної цілісності України, а також відмову рф поважати Гельсинські принципи суверенітету, цілісності, непорушності всесвітньо визнаних кордонів і заборони застосування та загрози застосування сили відносно держав - учасниць ОБСЄ.
Громадянка України ОСОБА_7 , будучи обізнаною із фактом агресії рф проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинила наступне.
09 жовтня 2024 року вона, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи умисел на завдання шкоди Україні, звернулась до своєї подруги з проханням отримати від невстановлених осіб на території рф, належні її доньці грошові кошти в сумі 1670 російських рублів, оскільки не мала можливості отримати їх на свій рахунок, та здійснити їх перерахунок на рахунок представників держави - агресора, які здійснюють збір коштів для допомоги учасникам спеціальної військової операції, в тому числі придбанні спеціального військового обладнання.
На виконання такої вказівки об 11 годині 25 хвилин 15 жовтня 2024 року було здійснено переведення грошових коштів в сумі 1670 російських рублів на розрахунковий рахунок, відкритий у банку «Т-Банк», за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на ім`я « ОСОБА_9 » - представника держави - агресора, який здійснює збір коштів для допомоги учасникам спеціальної військової операції, про що ОСОБА_7 отримала відповідний звіт, чим здійснила дії, спрямовані на допомогу державі - агресору, її збройним формуванням, з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів.
Окрім того, в цей же день ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» моделі «НОМЕР_12», s/n НОМЕР_1 , імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , із № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , під`єднаний до мережі Інтернет із відповідним програмним забезпеченням, авторизувавшись у додатку «WhatsApp», з ім`ям профілю «ОСОБА_14», в ході спілкування (листування) зі своєю подругою, яка підписана в месенджері «WhatsApp» - « ОСОБА_8 », акаунт якої закріплений за № НОМЕР_6 , глорифікувала осіб які здійснюють збройну агресію проти України, а саме в контексті листування, в якому ОСОБА_7 , зі слів доньки ОСОБА_10 , схвалює та позитивно характеризує особу, яка організувала збір коштів на військове обладнання для військовослужбовців рф, які проходять службу в зоні «СВО», а також пояснює свій мотив переведення грошових коштів представнику держави - агресора тим, що нині краще, аби дитина внесла свій вклад у їх перемогу, їй буде це приємно, оскільки вона усвідомить свою участь не тільки інтелектуально, а ще й матеріально, а саме:
- повідомлення о 14 годині 16 хвилин 10 серпня 2024 року: «Она лечится уже, но лишний раз пока ходить сложно. Поэтому давай все таки сейчас пусть ребёнок внесёт свою лепту в нашу победу) А потом будет видно, ОСОБА_10 сейчас тоже приболіла. Ей будет приятно осознание своїй причастности и в материальном плане, а не только інтелектуально.»;
- повідомлення об 11 годині 19 хвилин 15 серпня 2024 року: «ОСОБА_8 привет! ОСОБА_10 определилась, куда переслать деньги Собирает деньги человек, с которым она пересекалась. Говорит что доверяет ему «Объявляем новый сбор для нашего друга и соратника, который заключил свой второй контракт и уже убыл на СВО на южное направление. Я знаю его много лет как крайне ответственного человека, умного и энергичного человека, состоявшегося в гражданской жизни. В свой первый контракт он показал себя с крайне хорошей стороны, награждён медалями «За отвагу» и «За боевые отличия». Сейчас он занимается организацией поста дитсанционного минирования, чтобы никто неожиданно не смог зайти на наших ребят с соответсвующими печальными последсвиями. Ему нужен ряд дополнителных инструментов: 1.Усилитель сигнала «Икубатор 2.0 - 310 т.р. (чтобы дроны могли улететь далеко, а оператор сидел в безопасном месте) 2. Детектор дронов «Булат 4» - 88 т.р. (чтобы неожиданно не умереть) 3. 2 … Далее»
Крім того, в ході спілкування (листування) з невстановленим користувачем месенджера «Telegram» який використовує нік - нейм « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_11 », ОСОБА_7 в месенджері«Telegram» профіль « ОСОБА_13 », з ім`ям користувача « ОСОБА_14 », з прив`язкою до № НОМЕР_5 , в контексті спілкування визнавала правомірною збройну агресію рф проти України, а саме:
- повідомлення о 12 годині 06 хвилин 05 грудня 2024 року: «Я Ваша подписчица из города - героя Одессы Живём в окупации и надеемся на возвращение на Родину! Всей душой с 2004 года переживаем из за всего происходящего за эти годы. Пока могли сопротивлялись. Сейчас муж не может выехать с Украины и мы с двумя дочерьми вынуждены находится под окупацией Но если честно, то и не хочу бросать любимый город. Не могу передать его. Верим и надеемся на возвращение на Родину.
Вчера появилась новость о том, что наши замечательные депутаты городского совета одобрили снос очередных памятников - доказательств принадлежности нашего города к России. Боль от скорого сноса памятника Пушкину, который был воздвигнут на деньги горожан, вдохновило мою дочь на написание стихотворения.
Это её первый стих. Просто крик души, способ высказать свою боль. Я просто хочу поделиться с Вами. Хочу, чтобы Вы знали, что в Одессе много людей, которые считают Одессу русским городом. Но Вы должны понимать, что мы живём в окупации - нам нельзя даже цветы к памятнику возлагать. Люди замолчали и ждут…Мы верим, ждём и молимся!»
Також, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» моделі «НОМЕР_12», s/n НОМЕР_1 , імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , із № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , під`єднаний до мережі Інтернет із відповідним програмним забезпеченням, авторизувавшись у додатку «WhatsApp», з ім`ям профілю « ОСОБА_14 », в ході спілкування (листування) зі своєю подругою, яка підписана в месенджері «WhatsApp» - « ОСОБА_8 », акаунт якої закріплений за № НОМЕР_6 , висловлювала образливі значення відносно представників українського народу, що сповідують ідеологічні погляди стосовно України, як самостійної та незалежної держави, приписування їм негативних якостей, безпідставно звинувачуючи останніх в геноциді, тим самим розпалює міжнаціональну ворожнечу за ідеологічними ознаками, а саме:
- повідомлення о 12 годині 54 хвилині 14 квітня 2024 року: «Кстати сегодня пришла новость об убийстве одного их активных учасников тех событий и одного из самых гнусных мразей, которые сейчас кошмарят местных;
- повідомлення о 12 годині 55 хвилин 14 квітня 2024 року: «В Одессе убит один из главных ИСПОЛНИТЕЛЕЙ «Одесской Хатыни» - ОСОБА_16 …Не надо его называть организатором. Организаторы 2 мая 2014 года сами никого в Доме Профсоюзов не убивали. Это исполнители делали и ОСОБА_16 один из них. Думаю, за это его и убили. Свои.
Особенно примечательно как раз тогда, когда после приговора ЕСПГ и очевидного будущего искоренения бандеровщины в Одессе (да и на Украине, причем не важно когда и чем все там закончится), за все это кому - то придеться отвечать.
И…, думаю, реальным организаторам проще всего, чтобы «отвечал» за все мертвый ОСОБА_16. Его главная проблема состояла в том, что он слишком много знал … 
Думаю, это не последняя ликвидация известных украинских нациков. Они для главных преступников украинских событий теперь становяться не только не нужными, но и опасными свидетелями. И самое простое их всех перебить. А затем все на них повесить Потому и именуют сегодня ОСОБА_16 «одним из главных организаторов». А он, напомню, просто исполнитель. А теперь уже и мертвый козел отпущения».

Обвинувачена  ОСОБА_7  вину у вчиненому визнала повністю та показала про обставини, які повністю відповідають змісту пред`явленого обвинувачення, додатково пояснивши, що кошти були зароблені її донькою за виконану роботу із здійснення перекладу, вона не мала можливості їх отримати, а тому, за порадою знайомої подруги, погодилася на їх переказ одному із російських волонтерів. Раніше вона співчувала політиці держави - агресора, про що писала із власного телефону, в тому числі і в різкій формі, проте переосмислила власні погляди. Про вчинене ОСОБА_7 в даний час жалкує, щиро кається, публічно вибачається в судовому засіданні.

Отримавши показання обвинуваченої, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченою та її захисниками, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_7 наступних діянь.
Громадянка України ОСОБА_7 , будучи обізнаною із фактом агресії рф проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинила наступне.
09 жовтня 2024 року вона, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи умисел на завдання шкоди Україні, звернулась до своєї подруги з проханням отримати від невстановлених осіб на території рф, належні її доньці грошові кошти в сумі 1670 російських рублів, оскільки не мала можливості отримати їх на свій рахунок, та здійснити їх перерахунок на рахунок представників держави - агресора, які здійснюють збір коштів для допомоги учасникам спеціальної військової операції, в тому числі придбанні спеціального військового обладнання.
На виконання такої вказівки об 11 годині 25 хвилин 15 жовтня 2024 року було здійснено переведення грошових коштів в сумі 1670 російських рублів на розрахунковий рахунок, відкритий у банку «Т-Банк», за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на ім`я « ОСОБА_9 » - представника держави - агресора, який здійснює збір коштів для допомоги учасникам спеціальної військової операції, про що ОСОБА_7 отримала відповідний звіт, чим здійснила дії, спрямовані на допомогу державі - агресору, її збройним формуванням, з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів.
Зазначені дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.111-2 КК України, як умисні дії, спрямовані на допомогу державі - агресору (пособництво), збройним формуванням, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави - агресора та її збройним формуванням.

Окрім того, в цей же день ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» моделі «НОМЕР_12», s/n НОМЕР_1 , імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , із № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , під`єднаний до мережі Інтернет із відповідним програмним забезпеченням, авторизувавшись у додатку «WhatsApp», з ім`ям профілю «ОСОБА_14», в ході спілкування (листування) зі своєю подругою, яка підписана в месенджері «WhatsApp» - « ОСОБА_8 », акаунт якої закріплений за № НОМЕР_6 , глорифікувала осіб які здійснюють збройну агресію проти України, а саме в контексті листування, в якому ОСОБА_7 , зі слів доньки ОСОБА_10 , схвалює та позитивно характеризує особу, яка організувала збір коштів на військове обладнання для військовослужбовців рф, які проходять службу в зоні «СВО», а також пояснює свій мотив переведення грошових коштів представнику держави - агресора тим, що нині краще, аби дитина внесла свій вклад у їх перемогу, їй буде це приємно, оскільки вона усвідомить свою участь не тільки інтелектуально, а ще й матеріально, а саме:
- повідомлення о 14 годині 16 хвилин 10 серпня 2024 року: «Она лечится уже, но лишний раз пока ходить сложно. Поэтому давай все таки сейчас пусть ребёнок внесёт свою лепту в нашу победу) А потом будет видно, ОСОБА_10 сейчас тоже приболіла. Ей будет приятно осознание своїй причастности и в материальном плане, а не только інтелектуально.»;
- повідомлення об 11 годині 19 хвилин 15 серпня 2024 року: «ОСОБА_8 привет! ОСОБА_10 определилась, куда переслать деньги Собирает деньги человек, с которым она пересекалась. Говорит что доверяет ему «Объявляем новый сбор для нашего друга и соратника, который заключил свой второй контракт и уже убыл на СВО на южное направление. Я знаю его много лет как крайне ответственного человека, умного и энергичного человека, состоявшегося в гражданской жизни. В свой первый контракт он показал себя с крайне хорошей стороны, награждён медалями «За отвагу» и «За боевые отличия». Сейчас он занимается организацией поста дитсанционного минирования, чтобы никто неожиданно не смог зайти на наших ребят с соответсвующими печальными последсвиями. Ему нужен ряд дополнителных инструментов: 1.Усилитель сигнала «Икубатор 2.0 - 310 т.р. (чтобы дроны могли улететь далеко, а оператор сидел в безопасном месте) 2. Детектор дронов «Булат 4» - 88 т.р. (чтобы неожиданно не умереть) 3. 2 … Далее»
Крім того, в ході спілкування (листування) з невстановленим користувачем месенджера «Telegram» який використовує нік - нейм « ОСОБА_11 », ім`я користувача « ОСОБА_11 », ОСОБА_7 в месенджері«Telegram» профіль « ОСОБА_13 », з ім`ям користувача « ОСОБА_14 », з прив`язкою до № НОМЕР_5 , в контексті спілкування визнавала правомірною збройну агресію рф проти України, а саме:
- повідомлення о 12 годині 06 хвилин 05 грудня 2024 року: «Я Ваша подписчица из города - героя Одессы Живём в окупации и надеемся на возвращение на Родину! Всей душой с 2004 года переживаем из за всего происходящего за эти годы. Пока могли сопротивлялись. Сейчас муж не может выехать с Украины и мы с двумя дочерьми вынуждены находится под окупацией Но если честно, то и не хочу бросать любимый город. Не могу передать его. Верим и надеемся на возвращение на Родину.
Вчера появилась новость о том, что наши замечательные депутаты городского совета одобрили снос очередных памятников - доказательств принадлежности нашего города к России. Боль от скорого сноса памятника Пушкину, который был воздвигнут на деньги горожан, вдохновило мою дочь на написание стихотворения.
Это её первый стих. Просто крик души, способ высказать свою боль. Я просто хочу поделиться с Вами. Хочу, чтобы Вы знали, что в Одессе много людей, которые считают Одессу русским городом. Но Вы должны понимать, что мы живём в окупации - нам нельзя даже цветы к памятнику возлагать. Люди замолчали и ждут…Мы верим, ждём и молимся!»
Зазначені дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.436-2 КК України, як висловлювання, у яких міститься визнання правомірною збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію російської федерації проти України, розпочату в 2014 році.

Також, ОСОБА_7 , перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи власний мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» моделі «НОМЕР_12», s/n НОМЕР_1 , імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , із № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , під`єднаний до мережі Інтернет із відповідним програмним забезпеченням, авторизувавшись у додатку «WhatsApp», з ім`ям профілю «ОСОБА_14», в ході спілкування (листування) зі своєю подругою, яка підписана в месенджері «WhatsApp» - « ОСОБА_8 », акаунт якої закріплений за № НОМЕР_6 , висловлювала образливі значення відносно представників українського народу, що сповідують ідеологічні погляди стосовно України, як самостійної та незалежної держави, приписування їм негативних якостей, безпідставно звинувачуючи останніх в геноциді, тим самим розпалює міжнаціональну ворожнечу за ідеологічними ознаками, а саме:
- повідомлення о 12 годині 54 хвилині 14 квітня 2024 року: «Кстати сегодня пришла новость об убийстве одного их активных учасников тех событий и одного из самых гнусных мразей, которые сейчас кошмарят местных;
- повідомлення о 12 годині 55 хвилин 14 квітня 2024 року: «В Одессе убит один из главных ИСПОЛНИТЕЛЕЙ «Одесской Хатыни» - ОСОБА_16 …Не надо его называть организатором. Организаторы 2 мая 2014 года сами никого в Доме Профсоюзов не убивали. Это исполнители делали и ОСОБА_16 один из них. Думаю, за это его и убили. Свои.
Особенно примечательно как раз тогда, когда после приговора ЕСПГ и очевидного будущего искоренения бандеровщины в Одессе (да и на Украине, причем не важно когда и чем все там закончится), за все это кому - то придеться отвечать.
И…, думаю, реальным организаторам проще всего, чтобы «отвечал» за все мертвый ОСОБА_16. Его главная проблема состояла в том, что он слишком много знал … 
Думаю, это не последняя ликвидация известных украинских нациков. Они для главных преступников украинских событий теперь становяться не только не нужными, но и опасными свидетелями. И самое простое их всех перебить. А затем все на них повесить Потому и именуют сегодня ОСОБА_16 «одним из главных организаторов». А он, напомню, просто исполнитель. А теперь уже и мертвый козел отпущения».
Зазначені дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.1 ст.161 КК України, як вчинення умисних дій, спрямованих на розпалювання національної ворожнечі, за ідеологічною ознакою.

Процесуальні витрати в сумі 11142 грн, пов`язані з проведенням в справі судової лінгвістичної експертизи, є обґрунтованими та підлягають стягненню із обвинуваченої в повному обсязі.

Ст.50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Згідно із ст.65 цього ж Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.
При призначенні покарання обвинуваченій суд визнає перше притягнення до кримінальної відповідальності, публічне вибачення в суді та щире каяття в якості обставин, які пом`якшують покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.
Суд також враховує наступні дані щодо обвинуваченої: наявність власної сім`ї, з обов`язком утримання неповнолітніх дітей, а також чоловіка, який після тривалого лікування має психічні захворювання та потребує постійного перебування у профільних медичних закладах; не перебування обвинуваченої на спеціалізованих обліках в медичних установах; її позитивну характеристику за місцем проживання; фактично перерахована нею сума в 1670 російських рублів є незначна, оскільки дорівнює приблизно 800 грн; а також наступне добровільне здійснення нею перерахування допомоги Збройним Силам України в розмірі 400000 грн.
З урахуванням викладеного, враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, з урахуванням особи обвинуваченої, а також відповідної позиції сторін обвинувачення та захисту, суд вважає можливим призначити ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.111-2 КК України, тобто застосувати положення ч.1 ст.69 КК України, а також не призначати такі види додаткового покарання, передбачені в санкціях ч.1 ст.111-2 та ч.1 ст.161 КК України як конфіскація майна та позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
При цьому, як з`ясовано під час судового розгляду, ОСОБА_7 має низький ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень, утримується в умовах ізоляції від суспільства впродовж восьми календарних місяців, дотримувалася раніше покладених на неї процесуальних обов`язків та умов тримання під вартою, має хронічні захворювання та потребує подальшого лікування.
З урахуванням викладеного, а також відповідної позиції прокурора та сторони захисту, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_7 без відбування основного остаточного покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до останньої слід застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.
Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає скасуванню.
Долю долучених до кримінального провадження речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст.ст.96-1,96-2 КК України та ст.100 КПК України, застосувавши спеціальну конфіскацію, із скасуванням накладеного на них арешту.
Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд, 

у х в а л и в:

 
ОСОБА_7  визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111-2, ч.1 ст.436-2 та ч.1 ст.161 України, призначивши покарання:
- за ч.1 ст.111-2 КК України, із застосуванням ч.1 ст.69 цього ж кодексу, - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації належного їй на праві власності майна;
- за ч.1 ст.436-2 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
- за ч.1 ст.161 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки і 6 (шість) місяців, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити  ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації належного їй на праві власності майна та без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання час її попереднього ув`язнення в даному кримінальному провадженні в період з 09 травня 2025 року до 05 лютого 2026 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) року.
Відповідно до пунктів 1-2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_18 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - скасувати, ОСОБА_7 - звільнити з-під варти в залі суду.
Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави процесуальні витрати на суму 11142 (одинадцять тисяч сто сорок дві) грн.
Після набрання вироком законної сили:
1) на підставі ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, визнаний в якості речового доказу мобільний телефон марки «Redmi Note 6 Pro» моделі «НОМЕР_12», s/n НОМЕР_1 , імей 1: НОМЕР_2 , імей 2: НОМЕР_3 , із № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , як засіб вчинення злочину, - конфіскувати в дохід держави;
2) долучені до провадження в якості інших речових доказів: мобільний телефон «iPhone 11 Pro» імей 1: НОМЕР_8 ; імей 2: НОМЕР_9 , планшет «iPad» MUALL/An серії НОМЕР_10 ; рушницю (в розібраному вигляді) з маркуванням на стволі № НОМЕР_11 , на рукоятці № НОМЕР_11 ; 19 мисливських набоїв із маркуванням «ТАХО»; 19 мисливських набоїв червоного кольору - вважати повернутими засудженій ОСОБА_7 ;
3) Арешт, накладений на усі вищезазначені речові докази - скасувати.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд м. Одеси впродовж 30 днів з дня його проголошення. 
Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1