Справа № 204/12119/25
 
Провадження № 1-кп/204/622/26

В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Дніпро
Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання -  ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань Чечелівського районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 72025171020000075 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 жовтня 2025 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 у березні 2025 року вирішив незаконно придбати незаконно виготовлене пальне, а саме дизельне паливо, з метою подальшого збуту.
Після цього, для реалізації свого злочинного плану ОСОБА_3 орендував необхідне обладнання для продажу пального та транспортний засіб Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , в салоні якого встановив три пластикові контейнери ємністю 100 літрів («євро куб») та під`єднав відповідне обладнання.
Також, у березні 2025 року, більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, ОСОБА_3 , переслідуючи мету особистого збагачення, шляхом моніторингу мережі «Інтернет» знайшов оголошення про реалізацію пального. В результаті спілкування з особою, яка під час досудового розслідування не встановлена, досягнув згоди на придбання дизельного палива за готівкові кошти за ціною, нижчою від ринкової.
У подальшому, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, відповідно до узгодженої домовленості між ОСОБА_3 та невідомою особою, за допомогою транспортного засобу невідомої особи, здійснено доставку пального, загальним об`ємом 3000 літрів, яке злито до порожних ємностей («євро куб»), що знаходилися в автомобілі Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , переобладнаний ОСОБА_3 під мобільну автозаправку.
Надалі, ОСОБА_3 , усвідомлюючи про неможливість здійснювати роздрібну торгівлю якісним, виготовленим та придбаним в законний спосіб пальним, оскільки відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» торгівля пальним можлива за наявності відповідної ліцензії, діючи умисно, зберігав та транспортував з метою збуту незаконно виготовлене пальне в контейнерах ємністю 1000 літрів («євро куб») в автомобілі Mercedes-Benz Sprinter, номерний знак НОМЕР_1 , по території м. Дніпро Дніпропетровської області.
У подальшому, 07 травня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Дніпро, вул. Володимира Пилипенка, буд. 224, незаконно транспортував та збув водієві автомобіля DAF, 400 літрів дизельного палива за ціною 49 грн. за 1 літр. 
17 червня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи у Дніпропетровській області, м. Дніпро (точної адреси не встановлено) незаконно транспортував та збув ОСОБА_8 700 літрів незаконно виготовленого дизельного палива за ціною 49 грн. за 1 л.
30 червня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи у Дніпропетровській області, м. Дніпро (точної адреси не встановлено), незаконно транспортував та збув ОСОБА_9 350 літрів дизельного палива за ціною 49 грн. за 1 л.
14 липня 2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , незаконно транспортував та збув ОСОБА_10 900 літрів дизельного палива за ціною 49 грн. за 1 л.
Таким чином, ОСОБА_3 упродовж березня-серпня 2025 року (точну дату та час не встановлено), умисно, з корисливих мотивів, не будучи суб`єктом господарювання та без реєстрації як платник акцизного податку, не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на право зберігання, оптової та роздрібної торгівлі підакцизними товарами (пальним), у порушення вимог податкового законодавства та законодавства щодо державного регулювання виробництва і обігу пального, придбав з метою збуту, зберігав з цією метою, транспортував з метою збуту та збував незаконно виготовлені підакцизні товари – пальне.
Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні, а також збуті та транспортуванні з метою збуту незаконно виготовленого пального, кваліфіковано за ч. 1 ст. 204 КК України.
16 грудня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_7 , укладено угоду про визнання винуватості, що містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 204 КК України, де вказано, що підозрюваний ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся. 
При укладенні угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 204 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, зокрема, зазначення сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_3 у проведенні кримінального провадження щодо нього, наявність можливості забезпечення швидшого судового розгляду кримінального провадження.
Як вбачається з пояснень обвинуваченого та доводів прокурора, захисника в суді, змісту угоди про визнання винуватості, вона укладена на добровільних засадах, ця угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушує прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, відсутні відомості, що вона укладена через застосування насильства, примусу, погроз; у матеріалах провадження зафіксовані фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що дають об`єктивні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у його вчиненні.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 204 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким кримінальним правопорушенням, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.
За наведених обставин, слід затвердити укладену 16 грудня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_7  угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 124, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16 грудня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_7 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень з конфіскацією та знищенням незаконно виготовленого товару.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 30 вересня 2025 року на майно, виявлене та вилучене 18 вересня 2025 року в ході проведення огляду території, споруд, будівель та резервуарів, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером: 1210100000:04:251:0036, а саме: рідину (Паливно-мастильні матеріали), що знаходяться в металевій бочці (резервуарі), рівень якої становить 144 см від дна бочки (резервуара), довжина бочки – 866 см, діаметр – 280 см, насос з фільтром, лічильником та резиновим шлангом, які були приєднані до металевої бочки (резервуару), призначені для перекачування паливно-мастильних матеріалів, три банки об`ємом 1 л зі зразками рідини № 1, 2, 3 відібрані з металевого резерву, кожна упакована в поліетиленовий пакет, - скасувати.
Речові докази:
- рідину (Паливно-мастильні матеріали), яка знаходилася в металевій бочці (резервуарі), рівень якої становить 144 см. від дна бочки (резервуара), довжина бочки – 866 см, діаметр – 280 см., у кількості 4 банки об`ємом 1 л. зі зразками рідини № 1, 2, 3, 4, відібраних з металевого резервуару, - знищити;
- насос з фільтром, лічильником та резиновим шлангом, які були приєднані до металевої бочки (резервуару), призначені для перекачування паливно-мастильних матеріалів, - повернути законному власнику ОСОБА_11 .
У разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її після подачі до суду відповідної заяви.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Чечелівський районний суд міста Дніпра, обвинуваченим, його захисником, з підстав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1