ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/5030/25                Головуючий суддя І інстанції Овсянніков В. С.
Провадження № 33/818/1725/25        Суддя доповідач Грошева О.Ю.
Категорія: Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2025 року                                                        м.Харків
суддя Харківського апеляційного суду Грошева О.Ю.,
секретаря         - Шевченко Д.В.,
захисника        - Некрасова О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника Некрасова О.В. на постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 02 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , -
у с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини, місце проживання зареєстроване та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 
- визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає – 17000,00 грн. в дохід держави

Постановою встановлено, що 07 серпня 2025 року о 09 годині 00 хвилин військовослужбовець ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, виконуючи обов`язки військової служби, знаходячись на території Солоницівської ТГ, Харківського району, Харківської області, був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння. У подальшому військовослужбовця ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№00253), результат огляду 2,31% проміллє.

В своїй апеляційній скарзі захисник просить постанову скасувати, а адміністративне провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що суд пройшов без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 .
Це відбулося у зв`язку з тим, що до суду Військова служба правопорядку подало разом із матеріалами справи заяву про розгляд справи без участі Яіцького. 
Дана заява є в матеріалах справи та дійсно була підписана ОСОБА_1 07.08.2025 року під час складання адміністративних матеріалів під тиском, не читаючи, як і визнання вини, щоб скоріше вийти з ВСП .
Таким чином порушені права ОСОБА_1 на захист.
Згідно з протоколом ДНХ-4147 від 07.08.2025, складеним у м. Харкові, ОСОБА_1 був затриманий працівниками ВСП у Харківській області, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, буд. 43.
Однак, відповідно до офіційної карти Харківської області, у с. Подвірки відсутня вулиця Сумський шлях та зазначений будинок.
Насправді його зупинили працівники ВСП на зупинці громадського транспорту у смт Пісочин під час перевірки документів.
07.08.2025 року ОСОБА_2 не виконував службових обов`язків, а їхав у гості до друга.
ОСОБА_1 у зазначений день мав звільнення від служби та не перебував у військовій частині, яка розташована в АДРЕСА_2 . Він був виявлений у Харківській області, на зупинці громадського транспорту смт Пісочин, і не виконував службові обов`язки. Яіцький є начальником складу, і місцем виконання його службових обов`язків є військова частина та склад, а не громадські місця, де його було нібито затримано.
Службове розслідування не було проведено.
Протокол про адміністративне правопорушення ДНХ-4147 від 07.08.2025 складений старшим сержантом ОСОБА_3 , який зазначений як працівник служби розшуку та діяльності Військової служби правопорядку в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_3 . На момент складання протоколу він тимчасово виконував обов`язки офіцера.
Відповідно до законодавства та внутрішніх нормативних актів Міністерства оборони України, складати протоколи про адміністративні правопорушення мають право лише службові особи ВСП, які мають відповідні документально підтверджені повноваження. Оскільки старший сержант ОСОБА_4 виконував обов`язки офіцера тимчасово, відсутні в матеріалах справи підтвердження, що він мав право складати адміністративні протоколи щодо військовослужбовців у цей період.

Вислухавши доводи захисника Некрасова О.В. який підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Так, указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, в Україні з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово було продовжено та діє і на час апеляційного.
Відповідно до ст..ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Так, диспозицією ч.3 ст.172-20 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за дії, передбачені ч.1 або ч.2 цієї статті, вчинені особою в умовах особливого стану, зокрема за виконання військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами обов`язків військової служби в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, - стаття 44, частини друга і третя статті 123, статті 172-10 - 172-20, 173, 174, 178, 182, 184-1, 185 і 185-7).
На обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, які містяться в матеріалах справи, а саме на протокол про адміністративне правопорушення, роздруківка з результатом огляду з використанням технічного засобу, результат 2,31 промілле, з підписом правопорушника, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з яким ОСОБА_1 погодився та поставив свій підпис.
Зокрема, згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення 07 серпня 2025 року о 09 годині 00 хвилин військовослужбовець ОСОБА_1 в умовах воєнного стану, виконуючи обов`язки військової служби, знаходячись на території Солоницівської ТГ, Харківського району, Харківської області, був виявлений з ознаками алкогольного сп`яніння. У подальшому військовослужбовця ОСОБА_1 було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М (№00253), результат огляду 2,31% проміллє.

Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

До того ж, відповідно до цього протоколу, у ньому зазначені вимоги ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, з положеннями яких ОСОБА_1   було особисто ознайомлено, що також підтверджується його особистим підписом (а.с.2).
Крім того, ОСОБА_1   у цьому протоколі також зазначив, що він визнає повністю свою провину (а.с. 3).
Більш того, цей протокол складено уповноваженою на це посадовою особою – виконуючим обов`язки офіцера відділення Організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ВСП у гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 – ОСОБА_3 (а.с. 1).
Тобто, порушень вимог, передбачених ч.1 ст.255 КУпАП, апеляційним судом не встановлено, оскільки протокол складений уповноваженою на те посадовою особою.
З акту огляду вбачається що ОСОБА_1   знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, результат 2,31 промілле. (а.с. 4).
Більш того, в своїх письмових поясненнях від 07.08.2025 року ОСОБА_1  зазначив, що свою вину визнає, заяв та доповнень не має. (а.с.6).
При цьому, належить також врахувати, що згідно статті 266-1 КУпАП, застосування технічних засобів відеозапису або залучення двох свідків під час проведення огляду, здійснюється у випадку, коли огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, проводить уповноважена на те посадова особа із використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У цій справі дійсно вбачається відсутність посилання на свідків проведеного огляду у протоколі про адміністративне правопорушення, але у акті двоє свідків зазначені – ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , також вбачаються адреси проживання вказаних свідків та містяться їх підписи.
З вказаного вбачається, що свідки приймали участь у проведенні огляду ОСОБА_1   на стан алкогольного сп`яніння, а тому недолік протоколу про адміністративне правопорушення не свідчить про порушення процедури проведення огляду.
Також належить врахувати, що матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1   та його захисник скористалися своїм конституційним та процесуальним правом на подачу заяви до правоохоронних органів відомостей щодо фальсифікації цих матеріалів справи або про перевищення відповідальною особою своїх повноважень при виконанні ним своїх службових обов`язків, як про це зазначає захисник у своїй апеляційній скарзі.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою, але ОСОБА_1  не скористався процесуальною можливістю і не звертався зі скаргами на дії ОСОБА_3 до його безпосереднього керівництва або до відповідних вищих посадових осіб з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності, хоча мав для цього достатньо часу.
Також стороною захисту не надано відомостей про те, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ.
Цих відомостей не надано і суду апеляційної інстанції.
Отже, враховуючи, що сторона захисту не скористалися своїм правом та не надала до суду доказів на підтвердження їх версії щодо незаконності дій відповідальної особи, в тому числі, під час огляду ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ним протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, а матеріали справи не містять відповідних відомостей, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом апеляційних доводів захисника в цій частині.
Доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1   складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП є необґрунтованими, оскільки з сам захисник вказує, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині .
Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1  07.08.2025 року виконував службові обов`язки в умовах дії воєнного стану.
Будь яких відомостей, які б це спростовували, захисник суду не надав.
Змістовний аналіз структури правової норми ч. 3 ст.172-20 КУпАП вказує на те, що ця норма встановлює пряму диспозицію (в даному конкретному випадку, виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, в стані алкогольного сп`яніння), за яку прямо передбачено адміністративну відповідальність - накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу або арешт з утримання на гауптвахті.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду щодо наявності в діях ОСОБА_7 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, захисник заявив клопотання про допит свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Проте захисник не пояснив, щодо яких саме обставин вказані свідки мають надати свідчення та відповідно які обставини суд не може встановити з зібраних доказів, які містяться в матеріалах справи.
Апеляційний суд вважає необгрнутованим клопотання захисника, внаслідок чого в його задоволенні було відмовлено.
Що стосується посилання захисника на те, що пристрій, за допомогою якого було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, не пройшов повірку, а тому не можна сприймати результат огляду як такий, що відповідає дійсності, то з такими доводами апеляційний суд також не погоджується.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 року №440 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану» встановлено, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану, чинні: на територіях, тимчасово окупованих Російською Федерацією, на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на відповідних територіях; на територіях активних бойових дій протягом шести місяців з дати завершення бойових дій на таких територіях відповідно до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік);на територіях можливих бойових дій протягом шести місяців з дати припинення можливості бойових дій на таких територіях відповідно до переліку.
Отже, вказаною постановою встановлено вважати чинними позитивні результати повірки, строк дії яких закінчився у період воєнного стану, чинні на період воєнного і надзвичайного стану на територіях можливих бойових дій протягом шести місяців з дати припинення можливості бойових дій на таких територіях відповідно до переліку.
Також належить врахувати, що сам ОСОБА_1 з результатами огляду погодився, не заперечував проти встановленого результату, що додатково свідчить про справність приладу, за допомогою якого проводився огляд.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).
Отже, у ході апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1   у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке підтверджується доказами, які доповнюють один одного та були досліджені під час розгляду матеріалів адміністративної справи та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів. Такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому не вбачає підстав для його скасування, у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника належить залишити без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Некрасова О.В. – залишити без задоволення.
Постанову судді Дергачівського районного суду Харківської області від 02 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                 О.Ю. Грошева