ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 січня 2026 року м. Львів	справа № 380/20252/25	

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (позивач) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (відповідач), у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої на ім`я годувальника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29 травня 2025 року № 1159/12/10145;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої на ім`я годувальника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29 травня 2025 року № 1159/12/10145, з урахуванням проведених раніше виплат;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області на користь позивача суму сплаченого судового збору 968,96 грн.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію в разі втрати годувальника, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі – Закон № 2262). З 01 січня 2018 року відповідач провів перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, проте без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії. Також з 01 квітня 2019 року відповідач провів перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії. На виконання рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_1 видав довідку про розмір грошового забезпечення померлого годувальника, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 01 березня 2018 року, в якій зазначено як основні, так і щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премія. На підставі цієї довідки у позивача виникло право на перерахунок пенсії за період з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2019 року, у зв`язку з чим представник позивача звернулася до відповідача з відповідною заявою, проте відповідач відмовив позивачу у здійсненні перерахунку її пенсії. Уважаючи зазначену відмову відповідача протиправною та такою, що порушує її право на належне пенсійне забезпечення, позивач звернулася з цим позовом до суду, який просить задовольнити повністю.
Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі – Порядок № 45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону № 2262 пенсій проводиться тільки у разі ухвалення рішення Кабінетом Міністрів України чи законами України. Отже, у разі зміни грошового забезпечення військовослужбовців чинним законодавством передбачено проведення масового перерахунку всіх пенсій військовослужбовцям (без подання заяви особою про перерахунок пенсії), а не індивідуально щодо окремих осіб. Оскільки на момент проведення перерахунку пенсії (з 01 січня 2018 року) положення постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 були чинними, то Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області правомірно здійснило перерахунок пенсії позивачу. Під час проведення перерахунку та виплати пенсії позивача у відповідача були відсутні правові підстави для неврахування та незастосування норм статті 63 Закону № 2262 та постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 та у інший спосіб здійснювати таку виплату. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 380/1648/25 жодних зобов`язань щодо перерахунку пенсії позивача на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено. Тому підстави для проведення перерахунку пенсії позивача відсутні.
З огляду на наведене у задоволенні позову просить відмовити повністю.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 14 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.
Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Позивачу з 01 вересня 2023 року призначено пенсію в разі втрати годувальника (померлий годувальник ОСОБА_2 ) відповідно до Закону № 2262, що підтверджується протоколом за її пенсійною справою від 01 вересня 2023 року № 1301028299 (Міноборони). 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 380/1648/25 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає у невиготовленні та ненаправленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 як вдові померлого ОСОБА_2 , що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 скласти та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 як вдові померлого ОСОБА_2 , що враховується для перерахунку пенсії станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2018 року на підставі статей 8, 10, 43 та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
29 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 380/1648/25 видав довідку № 1159/12/10145 про розмір грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 із зазначенням у ній основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на 01 березня 2018 року за посадою відповідною (аналогічною) останній штатній посаді, яку він займав перед звільненням (далі – також оновлена довідка про розмір грошового забезпечення).
Представник позивача звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 19 серпня 2025 року щодо проведення перерахунку пенсії позивача з 01 січня 2018 року по 31 березня 2019 року на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 04 вересня 2025 року, копія якого міститься у матеріалах справи, представника позивача повідомлено про відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення з огляду на те, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови № 103, якими було передбачено проведення перерахунку пенсій відповідно до Постанови № 704, інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. Також у листі зазначено про те, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 380/1648/25 жодних зобов`язань щодо перерахунку пенсії на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено.
Уважаючи дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року протиправними, позивач звернулася з цим позовом до суду.
Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі та деяких інших осіб, визначає Закон № 2262.
Розміри пенсій в разі втрати годувальника визначені статтею 36 Закону № 2262, за змістом якої пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах:
а) членам сімей військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули (померли) внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях та підпільних організаціях і групах, визнаних такими законодавством України, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи участю у бойових діях у мирний час, а саме батькам (одному з батьків), дружині (чоловікові), іншому непрацездатному члену сім`ї загиблого (померлого) годувальника, якщо право на пенсію має один непрацездатний член сім`ї, - у розмірі 70 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї; якщо право на пенсію мають два і більше непрацездатних членів сім`ї (крім батьків, дружини (чоловіка) - у розмірі 50 процентів грошового забезпечення (заробітної плати) загиблого (померлого) годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. У таких самих розмірах, незалежно від причини смерті годувальника, обчислюються пенсії членам сімей померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни та членам сімей, до складу яких входять діти, які втратили обох батьків;
б) сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї. 
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262.
Так, згідно з частиною третьою статті 43 Закону № 2262 пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
А відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі – Постанова № 704), яка набула чинності 01 березня 2018 року та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років.
Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – Постанова № 103).
Пунктом 1 Постанови № 103 передбачено перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262 до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом № 2262 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Постановою № 103 внесено також зміни до Порядку № 45, а саме:
- пункт 5 викладено в такій редакції: «Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням»;
- додаток 2 до Порядку № 45 викладено в новій редакції, в якій довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, не містить таких складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Згідно з пунктом 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).
Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Згідно з абзацом першим пункту 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 45 під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.
Отже, положення пунктів 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 втратили чинність з 05 березня 2019 року.
Питання правомірності неврахування у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року додаткових складових (надбавок, доплат, підвищень) та премії було предметом судового розгляду у справі № 520/2098/19, за результатами розгляду якої Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 червня 2022 року дійшла таких висновків:
«…Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом № 2262-XII, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.
Юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права… .
…Відповідно до статті 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Отже, з огляду на визначені в частині третій статті 7 КАС загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами оскаржувані пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили.
Аналогічну правову позицію висловлювала і Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 13 січня 2021 року у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20).
Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі № 913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).
Така ж правова позиція була неодноразово викладена й у постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 537/5837/14-а, де суд зазначив, що, керуючись принципом законності та виходячи із визначених у частині четвертій статті 9 КАС (у редакції, чинній на час прийняття судових рішень) загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2014 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України, а закон.
Отже, з урахуванням вимог статті 7 КАС, а також того, що Верховний Суд постановою від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18 встановив, що пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку № 45 є протиправними й такими, що не відповідають правовим актам вищої юридичної сили, суди у період чинності цих норм постанови Кабінету Міністрів України повинні застосовувати Закон № 2262-ХІІ (безвідносно до того, чи скасовані ці норми судом), хоч ці норми й не були скасовані на момент спірних правовідносин…».
Цією постановою Велика Палата Верховного Суду скасувала рішення судів попередніх інстанцій, зобов`язавши відповідний орган, уповноважений на видачу довідок про розмір грошового забезпечення, скласти та надіслати до територіального органу Пенсійного фонду України нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01 березня 2018 року, для перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Суд встановив, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 березня 2025 року у справі № 380/1648/25 ІНФОРМАЦІЯ_1 29 травня 2025 року видав довідку № 1159/12/10145 про розмір грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 із зазначенням у ній основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії станом на 01 березня 2018 року за посадою відповідною (аналогічною) останній штатній посаді, яку він займав перед звільненням.
Отже, спір у розглядуваній справі виник щодо перерахунку та виплати пенсії в разі втрати годувальника позивача на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29 травня 2025 року № 1159/12/10145 про розмір грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 станом на 01 березня 2018 року за період з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2019 року.
Відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.
Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262 перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Суд враховує, що пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону № 2262 позивачу призначено з 01 вересня 2023 року, отже, з огляду на приписи частин першої та другої статті 51 Закону № 2262 виключно з цієї дати можливий будь-який перерахунок розміру пенсії позивача, незалежно від підстав її перерахунку.
Тож з урахуванням цього суд констатує, що у відповідача не було фактичних та правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача за період з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29 травня 2025 року № 1159/12/10145 про розмір грошового забезпечення померлого годувальника ОСОБА_2 станом на 01 березня 2018 року, оскільки пенсію в разі втрати годувальника позивачу призначено лише з 01 вересня 2023 року, що виключає можливість її перерахунку за період з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2019 року, тобто коли права на таку пенсію позивач ще не мала.
Водночас доводи представника позивача про те, що з 01 січня 2018 року відповідач провів перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, проте без урахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, не підтверджені жодними доказами та є безпідставними, оскільки, як вже зазначено вище, пенсію в разі втрати годувальника позивачу призначено лише з 01 вересня 2023 року.
Крім цього, з даних комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» суд встановив, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року у справі № 380/3570/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 листопада 2023 року № С/17561 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 14 листопада 2023 року № С/17561 починаючи з 01 вересня 2023 року з урахуванням проведених виплат.
Тобто вказаним рішенням суду зобов`язано відповідача здійснити відповідний перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії саме з 01 вересня 2023 року – з дати призначення позивачу пенсії в разі втрати годувальника. 
Отже, твердження представника позивача про те, що з 01 квітня 2019 року відповідач провів перерахунок пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року з урахуванням основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії є неправдивими та фактично вводять суд в оману. 
Варто зазначити, що, вирішуючи переданий на розгляд суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулась із позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, та наявність повноважень та правомірності дії відповідача в межах, визначених частиною другою статті 2 КАС України.
Встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом до суду, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання вказаного права (інтересу) і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.
Зміст суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу визначається не предметом позову, а його підставою.
Під підставою позову слід розуміти фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога (вимоги) позивача. Зокрема йдеться про юридичні факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, та які зумовлюють виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин, а також інші доказові факти, на підставі яких можна зробити висновок про наявність або відсутність зазначених юридичних фактів.
Тож адміністративне судочинство спрямоване на справедливе вирішення судом спорів з метою захисту саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Обов`язковою умовою визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень є доведеність позивачем порушених його прав та інтересів цим рішенням суб`єкта владних повноважень.
Оскільки позивач жодними належними та допустимими доказами не довела факту порушення відповідачем свого права на перерахунок пенсії за період з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2019 року, то у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої на ім`я годувальника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29 травня 2025 року № 1159/12/10145 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 січня 2018 року по 01 квітня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданої на ім`я годувальника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 29 травня 2025 року № 1159/12/10145, з урахуванням проведених раніше виплат, належить відмовити повністю. 
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.
Оскільки судом відмовлено у задоволенні позовних вимог, то відповідно до положень статті 139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат.
Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,- 
УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії – відмовити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу. 
Повний текст рішення складено 07 січня 2026 року.

Суддя	Клименко Оксана Миколаївна