СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Харків Справа № 922/2343/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуючий суддя Жельне С.Ч., суддя Тихий П.В. , суддя Шутенко І.А.
за участю секретаря судового засідання Федорової Т.О. 
за участю представників сторін,
позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) – адвокат Осипчук Н.О., ордер №42 від 02.12.2016; 
відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) – Жилко С.Е., довіреність від 23.10.2023; 
1-ї третьої особи – Кононенко Р.В. на підставі Витягу; 
2-ї третьої особи – Янів Х.І., довіреність від 03.10.2025; 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх. №2862Х/1) 
на рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2025 року у справі № 922/2343/25, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Ємельянова О.О.), повний текст якого складено 08.12.2025 року
за позовом Приватного підприємства "Сервіс-Транс", м. Харків 
до Харківської міської ради, м. Харків
про стягнення 4 111 877, 09 грн.
треті особи,  які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом (позивача зустрічним):  Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, м. Київ; Товариство з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка", м. Київ 
за зустрічним позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Приватного підприємства "Сервіс-Транс", м. Харків 
про стягнення 5 893 774, 10 грн. 

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Харківської області від 26.11.2025 року у справі у задоволенні первісного позову Приватного підприємства "Сервіс-Транс" відмовлено; у задоволенні зустрічного позову Харківської міської ради відмовлено.
Харківська міська рада з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду через систему "Електронний суд" з апеляційною скаргою в електронній формі, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2025 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову Харківської міської ради до ПП "Сервіс-Транс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача за первісним позовом (позивача зустрічним): Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Товариство з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка" про стягнення 5 893 774,10 грн. та ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги Харківської міської ради повністю.
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
Приватне підприємство "Сервіс-Транс" у період з 02.04.2017 по 27.07.2017 не було власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не було суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.
На думку апелянта, оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,4536 га по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові, укладений між Харківською міською радою та ПП "Сервіс-Транс" був розірваний рішенням суду зв`язку з невиконанням умов цього договору саме зі сторони ПП "Сервіс-Транс", останній не став власником земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026. Отже, висновки суду стосовно того, що у період з 28.07.2017 по 28.02.2022 у відповідача була наявна правова підстава на користування спірною земельною ділянкою, на думку Харківської міської ради, є необґрунтованими. 
Сам факт обмеження можливості користування ПП "Сервіс-Транс" об`єктом нерухомості не усуває покладений на його власника обов`язок сплачувати плату за землю, зумовлену розташуванням цього майна на відповідній земельній ділянці. Отже, належним суб`єктом обов`язку зі сплати безпідставно збережених коштів у формі несплаченої орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій розташовано належний ПП "Сервіс-Транс" об`єкт нерухомого майна є саме власник цього об`єкта. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, суддею – доповідачем у справі визначено суддю Жельне С.Ч. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Жельне С.Ч., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення   господарського суду Харківської області від 26.11.2025 року у справі № 922/2343/25; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надсилання його апелянту; призначено справу № 922/2343/25 до розгляду на "04" лютого 2026 о 15:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; витребувано з господарського суду Харківської області матеріали справи № 922/2343/25.
07.01.2026 на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи № 922/2343/25. 
08.01.2026 на адресу суду від Приватного підприємства "Сервіс-Транс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін.
В обґрунтування своєї правової позиції ПП "Сервіс-Транс" зазначає на таке.
Договірні відносини між апелянтом та ПП "Сервіс-Транс" фактично припинені рішенням Господарського суду Харківської області від 16.12.2024 у справі № 922/1078/21, яке вступило в законну силу 03.03.2025, у відповідності до якого розірвано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2017 за № 28/1; повернуто земельну ділянку до земельного запасу міста Харкова; з ПП "Сервіс-Транс" стягнуто штраф в розмірі 460 199,90грн. 
На підставі договору про внесення авансового платежу № 44/16 від 20.12.2016 ПП "Сервіс-Транс" було сплачено Харківській міській раді авансовий внесок в розмірі 679 469,22грн., що не заперечувалося сторонами спору під час розгляду справи судом першої інстанції. 
На виконання умов договору купівлі-продажу земельної ділянки № 28/1 від 28.07.2017 ПП "Сервіс-Транс" було сплачено апелянту платежів на загальну суму 3 253 761,46грн., що не заперечувалося сторонами спору під час розгляду справи судом першої інстанції. Окрім того, в період з 2017 по 2020 ПП "Сервіс-Транс", як власник земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026 загальною площею 0,4536 га по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові сплачувало земельний податок в загальному розмірі 840 276,95грн., що не заперечувалося сторонами спору під час розгляду справи судом першої інстанції. 
В проміжку між 26.12.2016 та 03.03.2025 між апелянтом та ПП "Сервіс-Транс" існували правовідносини договірного характеру, що фактично унеможливлює застосування до цих правовідносин положень глави 83 ЦК України, зокрема й положення ст. 1212 ЦК України.
20.01.2026 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє підтримує апеляційну скаргу Харківської міської ради та вказує на те, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна ПП "Сервіс-Транс" як власник такого майна стало фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, тому саме із цієї дати у даної особи виник обов`язок сплачувати за користування земельною ділянкою, на якій розміщено майно. Накладений в даному випадку Голосіївським районним судом м. Києва арешт на майно товариства, не позбавив власника ПП "Сервіс-Транс" автоматично його права власності на таке майно, а, відтак, обов`язок зі сплати за користування земельними ділянками, на яких таке майно знаходиться, залишився. З урахуванням особи фактичного власника об`єкта нерухомого майна, розташованого на спірній земельній ділянці, правового статусу ТОВ "ЖК Воздвиженка" як управителя арештованого майна, відсутності як на законодавчому рівні, так і в умовах укладеного договору управлінні прямої вказівки на покладення на це товариство обов`язку зі сплати плати за користування земельною ділянкою, а також беручи до уваги передбачений законодавством спеціальний механізм захисту прав власника нерухомого майна, що перебуває під арештом, у ТОВ "ЖК Воздвиженка" відсутній обов`язок зі сплати плати у вигляді орендної плати за користування зазначеною земельною ділянкою. Отже, на думку третьої особи, за встановлених у справі обставин належним суб`єктом обов`язку зі сплати безпідставно збережених коштів у формі несплаченої орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, на якій розташовано об`єкт нерухомого майна.
У судовому засіданні 04.02.2026  представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) та представник 2-ї третьої особи підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити; представники позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) та 1-ї третьої особи проти задоволення апеляційної скарги заперечували, просили оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін. 
Відповідно до приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. ( ч.1 ст.270 ГПК України).
Заслухавши доповідь головуючого по справі (суддю доповідача), дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши у судовому засіданні присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права судова колегія зазначає наступне.
Як зазначалося вище, рішенням у справі задоволенні первісного позову Приватного підприємства "Сервіс-Транс" відмовлено; у задоволенні зустрічного позову Харківської міської ради відмовлено.
Судом першої інстанції встановлено такі обставини справи.
28.07.2017 між Харківською міською радою (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним - продавець) та Приватним підприємством "Сервіс-Транс" (позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом - покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 28/17 земельної ділянки.
Пунктом 1.1. договору встановлено, що продавець на підставі рішення 10 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.12.2016 року № 466/16 передає за плату, а покупець приймає і оплачує вартість земельної ділянки площею 0,4536 га, у тому числі: ріллі ----га, багаторічних насаджень ---- га, сіножатей ---- га, пасовищ ---- га, лісів ---- га, під забудовою 0,1375 га, під проїздами, проходами та площадками 0,3161 га, інших угідь ---- га, із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, 55 (п`ятдесят п`ять), Шевченківський район (кадастровий номер: 6310136300:02:003:0026), згідно з кадастровим планом земельної ділянки, що додається. 
Пунктом 2.1. визначено, що ціна продажу земельної ділянки становить 4 601 999,00 грн. (без ПДВ).
Приватне підприємство "Сервіс-Транс" зазначає, що договір укладено на умовах розстрочення платежу за придбання земельної ділянки строком на 5 років (підпункт 2.16. пункту 2.2. договору), а право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за відповідачем 28.07.2017. 
На виконання умов договору, Приватним підприємством "Сервіс-Транс" у період з 19.12.2016 до 15.07.2020 було сплачено за земельну ділянку суму у загальному розмірі 3 933 230,68 грн. 
Надалі, Приватним підприємством "Сервіс-Транс" було припинено здійснено оплат за договором, оскільки 03.10.2018 Голосіївським районним судом міста Києва у справі № 752/19045/17 в рамках досудового розслідування накладено арешт на нерухоме майно, що належить Приватному підприємству "Сервіс-Транс" та знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 55, у т.ч. але не виключно й на спірну земельну ділянку, а також передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
В подальшому, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07.04.2020 року в іншому кримінальному провадженні у справі № 757/28806/18-к повторно накладено арешт, зокрема на нерухоме майно, у т.ч. земельну ділянку, що на праві власності належить Приватному підприємству "Сервіс-Транс" та знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 55, а також передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
14.04.2020 Дніпровським районним судом міста Києва у справі № 757/28806/18-к проголошено вирок, відповідно до якого, зокрема, застосовано спеціальну конфіскацію до земельної ділянки, що на праві власності належить Приватному підприємству "Сервіс-Транс" та знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 55. 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 01.08.2022 у справі № 757/28806/18-к апеляційну скаргу задоволено. Скасовано вирок. Призначено новий розгляд кримінального провадження № 120181000000000393. Арешт на майно та корпоративні права, що належать на праві власності Приватному підприємству "Сервіс-Транс" скасовано.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2022 № 761/15397/22 задоволено клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури про накладення арешту на майно у кримінальному провадження № 12019100000001275, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 190, частиною 3 статті 209, частиною 3 статті 27, частиною 3 статті 358, частиною 2 статті 28, частиною 4 статті 358 КК України. Накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, заборонивши їх відчуження, розпорядження та користуванню що належить на праві власності Приватному підприємству "Сервіс-Транс" у т.ч. й на земельну ділянку кадастровий номер 6310136300:02:003:0026 загальною площею 0,4536 га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, земельна ділянка 55, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1156925563101. Передано арештоване майно Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження та збереження його економічної вартості.
Також, Приватне підприємство "Сервіс-Транс" зазначає, що вироком Печерського районного суду міста Києва від 03.06.2024 яким арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2022 та передачу на відповідальне зберігання і в управління потерпілому (цивільному позивачу), вжиту ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2024 щодо об`єкту нерухомого майна, який належать на праві власності Приватному підприємству “Сервіс-Транс”, а саме: земельної ділянки кадастровий номер 6310136300:02:003:0026 загальною площею 0,4536 га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, земельна ділянка 55, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1156925563101– скасовано.
Отже, за твердження Приватного підприємства "Сервіс-Транс" фактично з жовтня 2018 земельна ділянка вибула з володіння і користування останнього з незалежних від нього обставин, що вказує на обґрунтованість припинення оплати платежів за договором з 16.07.2020.
Харківська міська рада у березні 2021 звернулась до господарського суду Харківської області із позовом про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення штрафу, справа № 922/1078/21. 
16.12.2024 господарським судом Харківської області ухвалено рішення, яким позов Харківської міської ради задоволено частково: розірвано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2017 за № 28/1; повернуто земельну ділянку до земельного запасу міста Харкова, та стягнуто з Приватного підприємства "Сервіс-Транс" штраф у розмірі 460 199,90 грн. 
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 апеляційні скарги залишені без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області – без змін. 
ПП "Сервіс-Транс" вважає, що оскільки рішенням господарського суду Харківської області розірвано договір купівлі - продажу земельної ділянки від 28.07.2017 за № 28/1 та повернуто земельну ділянку (товар) Харківській міській раді, то, фактично застосовано наслідки односторонньої реституції, що є неприпустимим і порушує баланс сторін, оскільки Харківська міська рада не лише отримала більшу частину вартості земельної ділянки (85,46% від вартості), а й повернула собі цю земельну ділянку та стягнула штраф з Приватного підприємства "Сервіс-Транс", що фактично призвело до приросту майна у останнього за рахунок Приватного підприємства "Сервіс-Транс" без достатніх правових підстав і створило надмірний тягар відповідальності Приватному підприємству "Сервіс-Транс" у правовідносинах. Вищевикладене свідчить про те, що підстава набуття грошових коштів, що були сплачені Приватним підприємством "Сервіс-Транс" в рамках цього договору в розмірі 3 933 230,68 грн. відпала. А тому, починаючи з 03.03.2025 Харківська міська рада протиправно утримує та користується грошовими коштами, що належать Приватному підприємству "Сервіс-Транс".
04.08.2025 до господарського суду Харківської області від Харківської міської ради надійшла зустрічна позовна заява, у якій останній, просив стягнути з Приватного підприємства "Сервіс-Транс" безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 6 734 051,05 грн. за використання земельної ділянки по вул. Клочківській, буд. 55 у м. Харкові з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026 за період з 02.04.2017 по 28.02.2022. 
Харківська міська рада в обґрунтування своєї правової позиції зазначає на те, що договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,4536 га по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові, укладений між Харківською міською радою та Приватним підприємством "СЕРВІС-ТРАНС" було розірвано за рішенням суду у зв`язку із невиконанням умов цього договору саме зі сторони Приватного підприємства "СЕРВІС-ТРАНС", тому останній не став власником земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026 та саме останній з дати формування земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300.02.003:0026 загальною площею 0,4536 га по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові - 06.06.2016 року та по теперішній час, використовує її без виникнення права власності/користування цією земельною ділянкою, та у період з 02.04.2017 по 28.02.2022 не сплачував у встановленому законодавчими актами розмірі плату за користування земельною ділянкою по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 5 893 774,10 грн.
26.11.2025 господарським судом Харківської області ухвалено оскаржуване рішення, з підстав викладених вище.
Оскаржуване рішення в частині відмови у первісному позові мотивоване відсутністю передумови безпідставного набуття Харківською міською радою грошових коштів у загальному розмірі 3 933 230,68 грн., оскільки вказана сума була сплачена Приватним підприємством "Сервіс-Транс" на підставі укладеного між сторонами договору внесення авансового внеску 44/16 від 20.12.2016 згідно п. 2.1. договору, та договору купівлі-продажу № 28/17 земельної ділянки від 28.07.2017 року.
В частині відмови у зустрічному позові, місцевий господарський суд виходив з того, що у період з 02.04.2017 по 28.02.2022 відсутнє безпідставне користування Приватним підприємством “Сервіс-Транс” спірною земельною ділянкою, оскільки наявність попереднього договору від 20.12.2016, договору купівлі-продажу земельної ділянки та наявність арешту накладеного ухвалами суду та передання земельної ділянки Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження та збереження його економічної вартості, та в управління Товариства з обмеженою відповідальністю “Житловий комплекс Воздвиженка”, виключає безпідставне користування, і застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України.
Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позову, з огляду на нижче викладене.
Щодо первісного позову, слід зазначити на таке.
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 ЦК України).
У відповідності до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
За змістом частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 628 ЦК зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Вище вказано, що 20.12.2016 року Харківською міською радою (продавець, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та Приватним підприємством "Сервіс-Транс" (покупець, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) було укладено договір про внесення авансового внеску 44/16.
У п. 1.1. договору, сторони погодили, що покупець на підставі рішення 7 сесії Харківської міської 7 скликання від 06.07.2016 № 276/16, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6302800562016 від 06.06.2016 вносить, а продавець приймає авансовий внесок у рахунок оплати ціни земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 55, Шевченківський район.
Згідно підпунктів 1.3.2., 1.3.6. пункту 1.3. кадастровий номер земельної ділянки: 6310136300:02:003:0026. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації № 773/16 від 13.06.2016 становить 22 648 974,00 грн.
Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що розмір авансового внеску становить 679 469,22 грн., що складає 3 % вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.
За змістом п.2.2. договору, авансовий внесок сплачено покупцем до нотаріального посвідчення цього договору шляхом перерахування на розрахунковий рахунок управління Державної казначейської служби України у місті Харкові № 31510941700002 в ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, одержувач коштів – УДКСУ у м. Харкові, Харківської області, ЄДРПОУ 37999649, код бюджетної класифікації – 33010100 “Кошти від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що перебувають у державній або комунальній власності, та земельних ділянок, які знаходяться на території Автономної Республіки Крим”, для зарахування надходження до доходів спеціального фонду місцевого бюджету міста Харкова. 
Пунктом 3.5. договору визначено, що грошові кошти, які перераховуються покупцем відповідно до пункту 2.1. цього договору, є авансовим внеском, який сплачується в рахунок оплати ціни земельної ділянки, зазначеної в розділі 1 цього договору, про що зазначається у договорі купівлі – продажу земельної ділянки.
У випадку розірвання договору з вини покупця, у тому числі відмові покупця від викупу земельної ділянки, сплачені ним грошові кошти не повертаються (п. 5.4. договору). 
28.07.2017 між Харківською міською радою (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним - продавець) та Приватним підприємством "Сервіс-Транс" (позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом - покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 28/17 земельної ділянки.
Продавець на підставі рішення 10 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.12.2016 року № 466/16 передає за плату, а Покупець приймає і оплачує вартість земельної ділянки площею 0,4536 га, у тому числі: ріллі ----га, багаторічних насаджень ---- га, сіножатей ---- га, пасовищ ---- га, лісів ---- га, під забудовою 0,1375 га, під проїздами, проходами та площадками 0,3161 га, інших угідь ---- га, із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, 55 (п`ятдесят п`ять), Шевченківський район (кадастровий номер: 6310136300:02:003:0026), згідно з кадастровим планом земельної ділянки, що додається (п.1.1. договору). 
Пунктом 2.1. встановлено, що ціна продажу земельної ділянки становить 4 601 999,00 грн. (без ПДВ).
Ціна земельної ділянки, визначено згідно з пунктом 2.1. договору, складається з наступних частин: 2.2.1 частина платежу від суми, зазначеної в пункті 2.1. цього договору складає 2300999,50 грн. та сплачується у наступному порядку: 
а) авансовий внесок в розмірі 679 469,22 грн., що складає 3 відсотки вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки, був сплачений згідно з умовами договору про внесення авансового внеску від 20 грудня 2016 року; 
б) грошові кошти у розмірі 1 621 530,28 грн., які складають залишок суми від частини платежу з урахуванням сплаченого авансового внеску, сплачено покупцем до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки шляхом перерахування на розрахунковий рахунок управління Державної казначейської служби України у місті Харкові (пункт 2.2. договору).
Згідно п. 2.1.2. договору залишок грошових коштів у розмірі 2 300 999,50 грн. сплачується з розстроченням платежів шляхом перерахування на розрахунковий рахунок управління Державної казначейської служби України у місті Харкові.
Матеріалами справи підтверджено, що Приватним підприємством "Сервіс-Транс" на виконання умов договору було здійснено оплату на загальну суму 3 933 230,68 грн., про що, також, не заперечується сторонами у справі.
Також, позивач за первісним позовом зазначає, що ним було здійснено припинення оплат за договором, оскільки починаючи з жовтня 2018 він втратив право користування земельною ділянкою за адресою м. Харків, вул. Клочківська 55, яка належить на праві власності останньому на підставі: ухвали Голосіївського районного суду міста Києва у справі №752/19045/17 від 03 жовтня 2018 про накладення арешту, заборону відчуження, та передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів; ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 07.04.2020 у справі № 757/28806/18-к якою повторно накладено арешт, зокрема на нерухоме майно, у т.ч. земельну ділянку, що на праві власності належить Приватному підприємству "Сервіс-Транс" та також передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів; вироку Дніпровського районного суду міста Києва у справі № 757/28806/18-к від 14.04.2020 яким застосовано спеціальну конфіскацію до земельної ділянки, що на праві власності належить Приватному підприємству "Сервіс-Транс" та знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 55; ухвали Київського апеляційного суду від 01.08.2022 у справі № 757/28806/18-к якою апеляційну скаргу задоволено, та скасовано вирок. Арешт на майно та корпоративні права, що належать на праві власності Приватному підприємству "Сервіс-Транс" скасовано; ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2022 № 761/15397/22 якою зокрема накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, заборонивши їх відчуження, розпорядження та користуванню що належить на праві власності Приватному підприємству "Сервіс-Транс" у т.ч. й на земельну ділянку та передано арештоване майно Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження та збереження його економічної вартості; вироку Печерського районного суду міста Києва від 03.06.2024 у справі № 761/28820/23 яким зокрема арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.08.2022 та передачу на відповідальне зберігання і в управління потерпілому (цивільному позивачу), вжиту ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.05.2024 року щодо об`єкту нерухомого майна, який належать на праві власності Приватному підприємству “Сервіс-Транс”, а саме: - земельної ділянки кадастровий номер 6310136300:02:003:0026 загальною площею 0,4536 га, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, земельна ділянка 55, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1156925563101 скасовано.
16.12.2024 господарським судом Харківської області ухвалено рішення за позовом Харківської міської ради, яким позов Харківської міської ради задоволено частково: розірвано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2017 року за № 28/1. Повернуто земельну ділянку до земельного запасу міста Харкова, та стягнуто з Приватного підприємства "Сервіс-Транс" штраф у розмірі 460 199,90 грн. 
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 року апеляційні скарги залишені без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області – без змін. 
Вказане, на думку Приватного підприємства "Сервіс-Транс" із посиланням на положення ст. 1212 ЦК України свідчить про те, що правова підстава набуття Харківською міською радою грошових коштів сплачених останнім договором купівлі- продажу земельної ділянки від 28.07.2017 за № 28/1 у загальному розмірі 3 933 230,68 грн. відпала, а тому, починаючи з 03.03.2025 Харківська міська рада протиправно утримує та користується грошовими коштами, що належать Приватному підприємству "Сервіс-Транс". У зв`язку із чим, за розрахунком останнього, сума безпідставно набутих грошових коштів становить суму у загальному розмірі 3 933 230,68 грн. 
Судова колегія враховує таке. 
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 2 статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
За змістом частин 4, 5 статті 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом, а якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.
Згідно з частиною 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.
Отже, предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (подібні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 20.11.2018 у справі №922/3412/17 (провадження №12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі №320/5877/17 (провадження №14-32цс19)).
У пункті 3 частини третьої статті 1212 ЦК України передбачено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.
Аналіз положень статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що ця стаття стосується позадоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого, збереженого майна (кондикційні зобов`язання), що виникають за наявності одночасно таких умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна(відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).
При цьому, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України
Аналогічні висновки щодо застосування положень глави 83 Цивільного кодексу України та, зокрема статті 1212 Цивільного кодексу України, є сталими у судовій практиці та викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.12.2021 у справі № 911/1101/21, та від 06.06.2022 у справі № 903/142/21.
При цьому, основна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання, а набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.
Отже, у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава у установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.
Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або звертає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; причинний зв`язок меж збільшенням майна в однієї особи i відповідною втратою майна іншою особою; відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, від 04.05.2022 у справі №903/359/21, від 05.10.2022 у справі №904/4046/20).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. 
Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 року у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18, від 16.09.2022 у справі №913/703/20).
Таким чином, у спірних правовідносинах відсутні передумови безпідставного набуття Харківською міською радою грошових коштів у загальному розмірі 3 933 230,68 грн., оскільки вказана сума була сплачена Приватним підприємством "Сервіс-Транс" на підставі укладеного між сторонами договору внесення авансового внеску 44/16 від 20.12.2016 згідно п. 2.1. договору, та договору купівлі-продажу № 28/17 земельної ділянки від 28.07.2017 року.
Разом з цим, у п.5.5 договору про внесення авансового внеску 44/16 від 20.12.2016, сторони визначили, що у випадку розірвання договору з вини покупця, у тому числі відмові покупця від викупу земельної ділянки, сплачені ним грошові кошти не повертаються
Окрім того, пунктом 4.4. договору купівлі-продажу № 28/17 земельної ділянки від 28.07.2017 сторони погодили, що у випадку розірвання договору на підставі пункту 4.3. договору, сплачені кошти покупцю не повертаються.
Як зазначено у постанові Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі № 922/1078/21, яка набрала законної сили 03.05.2025, відповідно до пункту 4.4. договору, у випадку розірвання договору на підставі пункту 4.3. цього договору, сплачені кошти покупцю не повертаються, що у відповідності до ч. 4 ст. 75 ГПК України, не підлягає доведенню.
Отже, посилання Приватного підприємства "Сервіс-Транс" на безпідставне набуття Харківською міською радою грошових коштів у розмірі 3 933 230,68 грн. є необґрунтованим, оскільки набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним в розумінні положення статті 1212 ЦК України.
Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для стягнення із Харківської міської ради на користь Приватного підприємства "Сервіс-Транс" безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 3 933 230,68 грн., відповідно до статті 1212 ЦК України.
Щодо стягнення із Харківської міської ради нарахованих Приватним підприємством "Сервіс-Транс" 3% річних за користування чужими грошовими коштами за період з 04.03.2025 по 03.07.2025 у розмірі 39 440,07 грн., та інфляційних втрат за період з 04.03.2025 по 03.07.2025 у розмірі 139 206,34 грн., судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для їх задоволення, оскільки вказані вимоги є похідними від основної вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів, у якій судом відмовлено.
Щодо зустрічного позову, судова колегія зазначає на таке.
Так, в обґрунтування зустрічних позовних вимог, Харківська міська рада вказує на те, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме Єдиного майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 04.08.2025 № 438023704 право власності на нежитлову будівлю літ. “П-2” загальною площею 1 507,4 кв.м по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові зареєстровано з 06.02.2014 по теперішній час за Приватним підприємством “СЕРВІС-ТРАНС” на підставі свідоцтва про право власності № 17450777 від 06.02.2014.
Зазначена нежитлова будівля розташована на земельній ділянці з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026. 
Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.06.2016 №B-6302800562016 площа земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026. складає 0,4536 га, сформована земельна ділянка - 06.06.2016 року. Вищевказана земельна ділянка належить до земель житлової та громадської забудови. Вид цільового призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови.
Також, Харківська міська рада зазначає, що рішенням 10 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.12.2016 № 466/16 “Про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам” Приватному підприємству "Сервіс-Транс" продано земельну ділянку із земель територіальної громади міста Харкова кадастровий номер: 6310136300:02:003:0026 за адресою м. Харків, вул. Клочківська, 55.
На підставі вказаного рішення 28.07.2018 між Харківською міською радою та Приватним підприємством "СЕРВІС-ТРАНС" було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, нотаріального який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського округу Бінус О.О. за № 862.
Рішенням господарського суду Харківської області від 16.12.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі №922/1078/21, зокрема, розірвано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2017 № 28/17 та повернуто земельну ділянку по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові площею 0,4536 га до земель запасу міста Харкова.
У рішенні від 16.12.2024 та постанові Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі № 922/1078/21 було встановлено, що Приватне підприємство "СЕРВІС-ТРАНС" не було сплачено щомісячних платежів за 23 місяця у зв`язку із чим, розмір заборгованості склав 1 223 339,56 грн. 
Також, судами було встановлено, що вказана заборгованість у розмірі 1 223 339,56 грн. є істотним порушення умов договору, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки повернення земельної ділянки с обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Харківська міська рада вважає, що оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,4536 га по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові, укладений між Харківською міською радою та Приватним підприємством "Сервіс-Транс" було розірвано за рішенням суду у зв`язку із невиконанням умов цього договору саме зі сторони Приватного підприємства "Сервіс-Транс", останній не став власником земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026, тому саме останній з дати формування земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300.02.003:0026 загальною площею 0,4536 га по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові - 06.06.2016 та по теперішній час, використовує її без виникнення права власності/користування цією земельною ділянкою, та у період з 02.04.2017 по 28.02.2022 не сплачував у встановленому законодавчими актами розмірі плату за користування земельною ділянкою по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 5 893 774,10 грн.
Відповідно до листа Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, Приватне підприємство "Сервіс-Транс" за земельну ділянку площею 0,4536 га з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026 задекларовано до сплати та сплачено земельного податку: за липень-грудень 2017 - 120 039,54 грн., за 2018 рік - 240 079,14 грн., за 2019 - 360 118,71 грн., за січень - лютий та квітень - травень 2020 - 120 039,56 грн. земельного податку. За січень-червень 2017, червень-грудень 2020, 2021 та січень-лютий 2022 плату за земельну ділянку підприємство не нараховувало та не сплачувало.
Таким чином, Приватне підприємство "Сервіс-Транс" у період з 02.04.2017 по 28.02.2022 використовувало земельну ділянку комунальної власності з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026 загальною площею 0,4536 га по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові та не сплачувало у встановленому законодавчими актами розмірі плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати у сумі 5 893 774,10 грн., що стало причиною подання зустрічної позовної заяви.
Аналогічні положення містить й апеляційна скарга Харківської міської ради.
Судова колегія враховує наступне. 
Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
Згідно ч. 1 статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 
При цьому згідно з пунктом “д” частини 1 статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. 
За змістом положень ЦК та ЗК України, відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. 
Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України). 
Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України). 
Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Згідно з частиною 3 статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.
Статтею 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.
При цьому, положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. 
У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України
За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. 
Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
З аналізу вищевикладеного та тлумачення статті 1212 ЦК України слідує, що необхідно встановити обставини, які в сукупності є підставою для виникнення такого зобов`язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи, відсутність для цього підстав.
Вище вже вказано, що 20.12.2016 між Харківською міською радою (продавець, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) та Приватним підприємством “СЕРВІС-ТРАНС” (покупець, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) було укладено договір про внесення авансового внеску 44/16.
Пунктом 1.1. договору, сторони погодили, 1.1. що покупець на підставі рішення 7 сесії Харківської міської 7 скликання від 06.07.2016 року № 276/16, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6302800562016 від 06.06.2016 року вносить, а продавець приймає авансовий внесок у рахунок оплати ціни земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 55, Шевченківський район.
Згідно підпунктів 1.3.2., 1.3.6. пункту 1.3. кадастровий номер земельної ділянки: 6310136300:02:003:0026. Нормативно грошова оцінка земельної ділянки відповідно до витягу із технічної документації № 773/16 від 13.06.2016 року становить 22 648 974,00 грн.
Пунктом 2.1. договору сторони погодили, що розмір авансового внеску становить 679 469,22 грн., що складає 3 % вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки.
Авансовий внесок сплачено покупцем до нотаріального посвідчення цього договору шляхом перерахування на розрахунковий рахунок управління Державної казначейської служби України у місті Харкові № 31510941700002 в ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, одержувач коштів – УДКСУ у м. Харкові, Харківської області, ЄДРПОУ 37999649, код бюджетної класифікації – 33010100 “Кошти від продажу земельних ділянок несільськогосподарського призначення, що перебувають у державній або комунальній власності, та земельних ділянок, які знаходяться на території Автономної Республіки Крим”, для зарахування надходження до доходів спеціального фонду місцевого бюджету міста Харкова (пункт 2.2. договору).
Пунктом 3.5. договору визначено, що грошові кошти, які перераховуються покупцем відповідно до пункту 2.1. цього договору, є авансовим внеском, який сплачується в рахунок оплати ціни земельної ділянки, зазначеної в розділі 1 цього договору, про що зазначається у договорі купівлі – продажу земельної ділянки.
Отже, 20.12.2016 між сторонами було укладеного попередній договір, яким сторони погодили купівлю - продаж земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 55, з кадастровим номером: 6310136300:02:003:0026.
Матеріалами справи підтверджено, що Приватним підприємством "Сервіс-Транс" сплачено за земельну ділянку авансовий платіж у розмірі 679 469,22 грн., що свідчить про відсутність безпідставного користування у період з 02.04.2017 по 27.07.2017 земельною ділянкою, на що посилається апелянт у апеляційній скарзі. 
Надалі, 28.07.2017 року між Харківською міською радою (продавцем) та Приватним підприємством "СЕРВІС-ТРАНС" (покупцем) було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бінус О.О. за № 862.
Відповідно до пункту 1.1. договору продавець на підставі рішення 10 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.12.2016 року № 466/16 передає за плату, а покупець приймає і оплачує вартість земельної ділянки площею 0,4536 га, під забудовою 0,1375 га, під проїздами, проходами та площадками 0,3161 га, із земель житлової та громадської забудови, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Клочківська, 55, Шевченківський район (кадастровий номер 6310136300:02:003:0026), згідно з кадастровим планом земельної ділянки, що додається.
Пунктами 2.1., 2.2. договору передбачено, що ціна продажу земельної ділянки становить 4601999,00 грн. (без ПДВ). Ціна земельної ділянки, визначена згідно пункту 2.1. договору, складається з наступних частин: підпункт 2.2.1 частина платежу від суми, зазначеної в пункті 2.1. цього договору складає 2 300 999,50 грн. та сплачується у наступному порядку: а) авансовий внесок в розмірі 679 469,22 грн., що складає 3 відсотки вартості земельної ділянки, визначеної за нормативною грошовою оцінкою земельної ділянки, був сплачений згідно з умовами договору про внесення авансового внеску від 20 грудня 2016 року; б) грошові кошти у розмірі 1 621 530,28 грн., які складають залишок суми від частини платежу з урахуванням сплаченого авансового внеску, сплачено покупцем до нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки шляхом перерахування на розрахунковий рахунок управління Державної казначейської служби України у місті Харкові.
Згідно пункту 2.1.2. договору залишок грошових коштів у розмірі 2 300 999,50 грн. сплачується з розстроченням платежів шляхом перерахування на розрахунковий рахунок управління Державної казначейської служби України у місті Харкові.
Відповідно до пункту 2.1.3. договору розстрочені платежі сплачуються покупцем рівними частинами один раз в місяць згідно з графіком, який є невід`ємною частиною цього договору, протягом всього терміну розстрочення із корегуванням на індекс інфляції, встановлений Держкомстатом України, за період з місяця, що настає за тим, в якому внесено перший платіж, по місяць, що передує місяцю внесення останнього платежу.
Приватним підприємством "Сервіс-Транс" на рахунок Харківської міської ради було здійснено сплату із урахуванням авансового внеску (679 469,22 грн.) у загальному розмірі 3 933 230,68 грн., що не заперечується сторонами.
Рішенням господарського суду Харківської області від 16.12.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі № 922/1078/21, розірвано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2017 № 28/17. Повернуто земельну ділянку по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові площею 0,4536 га до земель запасу міста Харкова, та стягнуто 460 199,90 грн. штрафу та 11 443,00 грн. судового збору.
Таким чином, Приватне підприємство "Сервіс-Транс" користувалась спірною земельною ділянкою на підставі попереднього договору від 20.12.2016 укладеного між сторонами у справі.
В подальшому, Приватне підприємство “СЕРВІС-ТРАНС” користувалась спірною земельною ділянкою на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2017 року укладеного між сторонами у справі, що свідчить про наявність правової підстави користування останнім спірною земельною ділянкою у період з 02.04.2017 по 27.07.2017, також наявність рішення суду про розірвання договору, яке набрало законної сили 03.05.2025 року (постанова Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі № 922/1078/21 про залишення рішення без змін).
Надалі, спірна земельна ділянка вибула з користування Приватного підприємства "Сервіс-Транс", про що зазначено у поясненнях Товариства з обмеженою відповідальністю “ЖК Воздвиженка”, а саме, що вказане майно вибуло із користування Приватного підприємства "Сервіс-Транс", оскільки між Національними агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (АРМА) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ЖК Воздвиженка” було укладено договір управління майном, за умовами якого ТОВ “ЖК Воздвиженка”, як управитель, прийняло в управління об`єкти нерухомого майна та зобов`язувалось за плату здійснювати від свого імені управління цими активами, а зокрема нежитловою будівлею літ. П-2 загальною площею 1 507,4 кв.м, розташованою за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 55, та земельною ділянкою кадастровий номер 6310136300:02:003:0026.
Про вказане, також свідчить листи Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів від 06.12.2018 № 3746/6-1-3318/6, від 16.08.2019 № 6013/6.1.-33-19/6. 
Крім того, Харківською міською радою у листі від 16.07.2020 за № 5687/9-20 до директора Приватного підприємства "Сервіс-Транс", зазначено, що на підставі договору від 03.01.2019 управління майном, додаткового договору про внесення змін до договору управління майном від 24.12.2019 № 7692, додаткового договору про внесення змін до договору управління майном від 12.06.2020 № 662 установником управління є Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, а управителем ТОВ “ЖК Воздвиженка” строком до 12.06.2024, номер запису про інше речове право 29750032 від 03.01.2019.
А також, лист Прокуратури міста Києва від 29.01.2019 № 1466, та ухвала Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/19045/17, відповідно до якої, передано в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів спірну земельну ділянку.
Отже, як убачається з матеріалів справи, у період з 02.04.2017 по 28.02.2022 відсутнє безпідставне користування Приватним підприємством “СЕРВІС-ТРАНС” спірною земельною ділянкою.
Також, рішенням господарського суду Харківської області від 16.12.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі № 922/1078/21 було стягнуто 460 199,90 грн. штрафу. 
З вищевикладеного слідує, що у Харківської міської ради залишилась не тільки сплачена сума у розмірі 3 933 230,68 грн. за договором купівлі - продажу земельної ділянки від 28.07.2017, але й стягнуто 460 199,90 грн. штрафу на підставі договору. 
Вищевикладене, та наявність попереднього договору від 20.12.2016, договору купівлі-продажу земельної ділянки та наявність арешту накладеного ухвалами суду та передання земельної ділянки Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження та збереження його економічної вартості, та в управління Товариства з обмеженою відповідальністю “Житловий комплекс Воздвиженка”, спростовує твердження Харківської міської ради користування Приватним підприємством "Сервіс-Транс" земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 55, з кадастровим номером: 6310136300:02:003:0026 за період з 02.04.2017 по 28.02.2022, та виключає безпідставне користування, і застосування до спірних правовідносин застосування статті 1212 ЦК України.
Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення із Приватного підприємства "Сервіс-Транс" на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 5 893 774,10 грн. за використання земельної ділянки по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026 за період з 02.04. 2017 по 28.02.2022, відповідно до статті 1212 ЦК України.
Посилання апелянта на те, що Приватне підприємство "Сервіс-Транс" у період з 02.04.2017 по 27.07.2017 не було власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не було суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата, не приймаються судовою колегією, з огляду на таке.
Так, судова колегія зазначає, що наявність між Харківською міською радою та ПП "Сервіс-Транс" договору про внесення авансового внеску від 20.12.2026, укладеного на виконання рішення органу місцевого самоврядування – рішення 10 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.12.2016 № 466/16 “Про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам” Приватному підприємству "Сервіс-Транс", свідчить про встановлення між сторонами договірних правовідносин з відповідними обов`язками, зокрема, щодо сплати грошових коштів у зв`язку з переходом прав на земельну ділянку.
За наявності таких договірних правовідносин, які згодом були оформлені договором купівлі-продажу земельної ділянки, який діяв до моменту його розірвання судовим рішенням у справі № 922/1078/21, судова колегія не вбачає підстав для кваліфікації сплачених коштів як безпідставно збережених відповідно до положень ст. 1212 ЦК України.
Висновок суду першої інстанції про непридатність кондикційного способу захисту, за наявності між сторонами договірних відносин, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду у справі № 922/3412/17 від 20.11.2017. 
Окрім того, в період з 2017 по 2020 ПП "Сервіс-Транс" як власник земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026 загальною площею 0,4536 га по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові сплачувало земельний податок, що не заперечується сторонами у справі.
Так само не приймаються аргументи апелянта на те, що оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,4536 га по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові, укладений між Харківською міською радою та ПП "Сервіс-Транс" був розірваний рішенням суду зв`язку з невиконанням умов цього договору саме зі сторони ПП "Сервіс-Транс", останній не став власником земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026, а тому висновки суду стосовно того, що у період з 28.07.2017 по 28.02.2022 у відповідача була наявна правова підстава на користування спірною земельною ділянкою, на думку Харківської міської ради, є необґрунтованими. 
Вище зазначалось, що рішенням господарського суду Харківської області від 16.12.2024, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.03.2025 у справі №922/1078/21, зокрема, розірвано договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2017 № 28/17 та повернуто земельну ділянку по вул. Клочківській, 55 у м. Харкові площею 0,4536 га до земель запасу міста Харкова.
Саме з набранням законної сили рішенням суду у справі про розірвання договору та зобов`язання покупця повернути придбане майно відпала підстава набуття продавцем коштів, сплачених йому покупцем за це майно. Саме з цього моменту у продавця виник обов`язок повернути безпідставно утримані кошти покупцю, а не з моменту набранням чинності рішенням суду у справі про стягнення з нього цих коштів на підставі статті 1212 ЦК України, яке в цьому випадку було механізмом примусового виконання продавцем свого обов`язку з повернення безпідставно утриманих коштів, який він не виконав добровільно. Правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/3831/22 від 07.02.2024.
Отже, до набрання законної сили рішенням суду у справі №922/1078/21 – 03.03.2025 про розірвання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28.07.2017 № 28/17 та її повернення, відповідач був законним власником земельної ділянки з кадастровим номером 6310136300:02:003:0026, що спростовує твердження апелянта про протилежне. 
Щодо клопотання Приватного підприємства "СЕРВІС-ТРАНС" про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 06.06.2016 і до 28.07.2017, судова колегія зазначає на таке.
Згідно статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язують його початок.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Положеннями статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.
Беручи до уваги необґрунтованість зустрічних позовних вимог, судова колегія погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про те, що клопотання Приватного підприємства "Сервіс-Транс" про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 02.04.2017 до 28.07.2017 не підлягає задоволенню.
Щодо клопотання Приватного підприємства "Сервіс-Транс" про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 06.06.2016 і до 02.04.2017, то воно не підлягає до задоволення, оскільки Харківською міською радою заявлено період з 02.04.2017 по 28.02.2022.
Таким чином, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову Харківської міської ради.
Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні первісного та зустрічного позову відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Усі інші доводи, обґрунтування, посилання враховані судом апеляційної інстанції, проте є такими, що не спростовують висновків суду апеляційної інстанції у даній постанові.
Посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду про наявність підстав для стягнення на користь органу місцевого самоврядування (власника земель комунальної власності) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період фактичного використання землі без правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій розташована належна відповідачу на праві власності будівля чи споруда не є подібними до правовідносин у справі №922/2343/25, оскільки підстави позовів у цих справах, відповідно і встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, а також їх правове регулювання є різними, що виключає подібність спірних правовідносин у цих справах. 
Так само посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 10.12.2025 у справі №922/546/25 не приймаються судовою колегією, оскільки позовні вимоги у справі обґрунтовано тим, що ТОВ "Житловий комплекс "Воздвиженка" як управитель арештованого майна фактично користується земельною ділянкою комунальної власності під переданими йому об`єктами нерухомості, не маючи оформлених прав на землю та не сплачуючи орендну плату, у зв`язку з чим безпідставно зберегло кошти в розмірі орендної плати, які підлягають стягненню на підставі ст. 1212 ЦК України.
Судова колегія враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.05.2021 у справі №913/567/19 (913/403/20), де, між іншим, вказано на таке.
“Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в ухвалі від 27.03.2020 року у справі № 910/4450/19 зазначив, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет). Велика Палата Верховного Суду виходить з того, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому, зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (п. 32 постанови від 27.03.2018 року №910/17999/16; п. 38 постанови від 25.04.2018 року № 925/3/7, п. 40 постанов від 25.04.2018 року № 910/24257/16). Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 21.12.2016 року у справі № 910/8956/15 та від 13.09.2017 року у справі № 923/682/16. При цьому, під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Суд звертається до правової позиції, щодо послідовно та неодноразово викладалась Великою Палатою Верховного Суду в питанні визначення подібності правовідносин у судових рішеннях: п. 60 постанови від 23.06.2020 року у справі № 696/1693/15-ц (провадження № 14-737цс19), п. 6.30 постанови від 19.05.2020 року у справі № 910/719/19, постанова від 16.01.2019 року у справі № 757/31606/15-ц, постанова від 12.12.2018 року у справі № 2-3007/11, пункт 5.5 від 19.06.2018 року у справі №922/2383/16; п. 8.2 постанови від 16.05.2018 року у справі № 910/5394/15-г.”
Отже, апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі “Серявін та інші проти України” вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
Також, Європейський суд з прав людини зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Відповідно до приписів статті 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. ( ст.276 ГПК України)
Отже, на думку колегії суддів, під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 269,270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд 

ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу  Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2025 у справі № 922/2343/25 – залишити без задоволення.
2.Рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2025 у справі №922/2343/25– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 -289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 09.02.2026. 

Головуючий суддя С.Ч. Жельне

Суддя П.В. Тихий 

Суддя І.А. Шутенко