ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
15 січня 2026 року 	Справа № 280/4645/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, бул. Марії Примаченко, 3, ЄДРПОУ 37573438), Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158б, ЄДРПОУ 20490012) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
04 червня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі – відповідач 1) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів, відповідно до якої позивач просить суд: 
визнати бездіяльність Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради протиправною щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 (ідент. № НОМЕР_1 ), грошової допомоги до 5 травня 2022 року у розмірі, передбаченому статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;
зобов`язати Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (ідент. № НОМЕР_1 ) грошову допомогу до 5 травня 2022 року у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком щорічно.
Позовну заяву мотивовано тим, що позивач з 2014 року перебуває на захисті Батьківщини та має статус учасника бойових дій. З початку повномасштабного вторгнення позивач знаходився в зоні активних бойових дій. Позивач наполягає на тому, що йому не було виплачено щорічну разову грошову допомогу, як учаснику бойових дій за 2022 рік. У зв`язку із викладеним позивач звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 09.06.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 11.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі, вирішено здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання, залучено Військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. 
22 серпня 2025 року на адресу суду надійшов відзив Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради відповідно до змісту якого Департамент не визнає адміністративний позов повністю, вважає його безпідставним і необґрунтованим. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 540 від 07.05.2022 «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та «Про жертви нацистських переслідувань» (далі - Постанова) виплату разової грошової допомоги управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району здійснювало згідно із списками, наданими військовими формуваннями, військкоматом, пенсійними фондами України та іншими організаціями. У 2022 році, відповідно до Постанови КМУ № 540 від 07.05.2022, жодною з перелічених організацій не було надано до управління інформацію стосовно позивача, щодо перерахування разової грошової допомоги до 5 травня. Відповідальність за ненадання у списках ОСОБА_1 лежить на організації, яка, відповідно до Постанови КМУ № 540 від 07.05.2022, повинна була надати до управління відповідну інформацію. Згідно інформації, наданої позивачем, він у 2022 році проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України. Відповідач 1 просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради в повному обсязі.
Ухвалою суду від 11.09.2025 повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України: відомості щодо суми нарахованої (перерахованої) та виплаченої ОСОБА_1 грошової допомоги до 5 травня 2022 року; списки на перерахування разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році; пояснення щодо невключення позивача списків на перерахування разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році (у разі не включення).
Ухвалою суду від 02.10.2025 витребувано у Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради списки, надані Військовою частиною НОМЕР_2 Національної гвардії України на перерахування військовослужбовцям цієї частини разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.10.2025 змінено статус учасника справи Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі – відповідач 2) з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача на другого відповідача у справі, розгляд справи розпочато спочатку.
Ухвалою суду від 08.10.2025 призначено судове засідання у справі на 04.11.2025 о 12:00 год.
Протокольною ухвалою суду від 04.11.2025 відкладено судове засідання на 25.11.2025 о 12:00 год.
06 листопада 2025 року позивачем надано до суду заяву про розгляд справи без його участі.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 25.11.2025 залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач 3) як співвідповідача у справі № 280/4645/25 та відкладено розгляд справи на 16.12.2025 о 14:00 год.
15 грудня 2025 року на адресу суду надійшов відзив ГУ ПФУ в Запорізькій області на позовну заяву. Відповідач вказує на те, що враховуючи положення статті 64 Конституції України, частини 2 ст. 20 Закону № 389, частини сьомої статті 20 та абзацу третього підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що у 2022 році виплата щорічної разової грошової допомоги до 5-го травня має здійснюватися у розмірах, визначених в додатку до Порядку, затвердженого Постановою № 540. Окрім того, позивач не був позбавлений права на щорічну разову грошову допомогу до 5-го травня та отримав її у розмірі 1491,00 грн.(як учасник бойових дій), що встановлено в додатку до Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 540. Оскільки вищезазначена постанова втратила чинність відповідач просить відмовити у задоволені позовних вимог щодо нарахування щорічної допомоги до 5 травня.
Протокольною ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 16.12.2025 відкладено розгляд справи на 23.12.2025 о 14:00 год.
22 грудня 2025 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення ГУ ПФУ в Запорізькій області на позовну заяву. 
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2025 вирішено розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів без здійснення запису судового засідання технічними засобами.
Станом на дату розгляду справи відповідачем 2 Військовою частиною НОМЕР_2 Національної гвардії України не надано відзиву на позовну заяву. 
Відповідно до ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.
Згідно з положеннями статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частиною 1 ст. 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 , виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 30.11.2000. 
Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого Управлінням персоналу штабу ВЧ НОМЕР_6 30.04.2015, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
З 25.02.2022 ОСОБА_1 перебував на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_2 та з 27.02.2022 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що підтверджується довідками військової частини НОМЕР_2 НГУ від 29.03.2025 № 2646 та від 31.03.2025 № 2269.
Відповідно до архівної відомості за 2022 рік військовою частиною НОМЕР_2 НГУ ОСОБА_1 у 2022 році щорічна разову грошову допомогу до 5 травня, як учаснику бойових дій, не виплачувалася.
В списках військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 НГУ, які у 2022 році мають право на виплату разової грошової допомоги до 5 травня, направлених УСЗН ЗМР по Шевченківському району листами від 16.05.2022 № 3/29/9/1-1044 та від 15.09.2022 № 3/29/9/1-2545 позивач відсутній.
Доказів виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій матеріали справи не містять.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)) військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
Відносини з приводу соціального захисту ветеранів війни як особливої окремої категорії громадян врегульовані, насамперед, приписами Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367-XIV (далі - Закон № 3551-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин)).
Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25.12.1998 № 367-XIV статтю 12 Закону України № 3551-XII доповнено частиною 4 такого змісту: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком".
У подальшому Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28.12.2014 №79-VIII, який набрав чинності 01.01.2015, розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статті 12 Закону України №3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
На реалізацію приписів цієї норми Кабінетом Міністрів України 07.05.2022 прийнято постанову № 540 "Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - Постанова №540), якою передбачено, що учасникам бойових дій у 2022 році виплата разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законом України №3551-ХІІ, проводиться у розмірі 1491 грн.
Як встановлено судом та не заперечується учасниками справи ОСОБА_1 з 2015 року має статус учасника бойових дій та в 2022 році мав право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня.
Пунктом 2 постанови № 540 було встановлено, що:
1) виплата щорічної разової грошової допомоги, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” і “Про жертви нацистських переслідувань” (далі - грошова допомога), здійснюється у 2022 році у розмірах не менше, ніж у 2021 році;
2) виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється:
органами Пенсійного фонду України - особам, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом включення у відомості (списки) на виплату пенсій;
структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - особам, які не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 року, шляхом перерахування коштів на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби, а особам, які не є військовослужбовцями, поліцейськими, особами начальницького та рядового складу, - на поточні рахунки таких осіб в уповноважених банках.
Згідно п. 3 постанови № 540 доручено Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Національній гвардії, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро, Державній податковій службі, Державній митній службі, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Державному бюро розслідувань, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Службі судової охорони, Міністерству юстиції, Управлінню державної охорони, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Офісу Генерального прокурора, Державній судовій адміністрації, Державній спеціальній службі транспорту, іншим утвореним відповідно до законів військовим формуванням, підприємствам, установам, організаціям забезпечити подання до 31 травня поточного року структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад переліків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги та не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України.
У разі неможливості забезпечити подання органами, визначеними в абзаці першому цього пункту, до 31 травня поточного року структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад переліків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, такі переліки можуть бути подані до 30 вересня поточного року.
З огляду на те, що з 25.02.2022 ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу у військовій частині НОМЕР_2 НГУ виплата разової грошової допомоги до 5 травня у 2022 році мала бути здійснена йому структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної ради у місті (в даному випадку УСЗН Запорізької міської ради по Шевченківському району) на підставі переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги, шляхом перерахування коштів на спеціальний рахунок військової частини НОМЕР_2 НГУ. 
Однак, як свідчать матеріали справи в наданому військовою частиною НОМЕР_2 НГУ переліку осіб, які мають право на отримання грошової допомоги (списки від 16.05.2022 № 3/29/9/1-1044 та від 15.09.2022 № 3/29/9/1-2545) ОСОБА_1 відсутній. За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду висловила та послідовно застосовує правову позицію, за змістом якої повноваження органів влади, є законодавчо визначеними, а суд діє згідно з презумпцією «Jura novit curia» («Суд знає закони»). Велика Палата Верховного Суду, зокрема зазначила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору (пункти 84, 86 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17), а також, що неправильна юридична кваліфікація сторонами спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм (пункт 144 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц).
Цей принцип означає, що суд може самостійно, безвідносно до посилань сторін, обирати і застосовувати норми права до фактичних обставин спору. Саме таке тлумачення принципу «jura novit curia» («суд знає закони») наведено у постанові Верховного Суду від 10.01.2023 у справі №600/2019/21-а.
Так, діючи в межах позовних вимог, з огляду на завдання суду та унормовані ч. 3 ст. 2 КАС України принципи адміністративного судочинства, зокрема, принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд встановлює правову природу правовідносин сторін на підставі належно доведених сторонами обставин, в результаті чого визначає норму права, що підлягає застосуванню. Такі повноваження суду носять імперативний характер, що означає обов`язок суду надати правову кваліфікацію відносинам та визначити релевантну норму.
Суд також зазначає, що Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами ст.2 та ч.4 ст. 9 КАС України (постанова Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі № 600/747/22-а, від 05.09.2023 у справі № 380/7760/20).
У постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
Наведене дає підстави суду виснувати, що у цій справі відсутня протиправність бездіяльності Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, як правонаступника УСЗН Запорізької міської ради по Шевченківському району, щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 , грошової допомоги до 05.05.2022 відповідно до ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Доказів порушення прав позивача саме Департаментом соціального захисту населення Запорізької міської ради або УСЗН Запорізької міської ради по Шевченківському району суду не надано.
Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Суд зазначає, що сутність порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.
З наведеного слідує, що суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.
Тобто, судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Водночас, оскільки право позивача на отримання разової грошової допомоги до 05.05.2022 порушено, воно підлягає захисту та відновленню в судовому порядку шляхом задоволення позову шляхом, який обрано судом (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд під час вирішення справи враховую правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постановах від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20, від 01.07.2021 у справі № 9901/381/20, від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18, від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14, від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц, від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 відповідно до якої суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог, але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом. Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально.
Згідно з частиною 2 статті 5 КАС України, захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 23.12.2021 у справі № 480/4737/19 ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбачених законом
Відповідно до положень п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2023 № 1396 “Деякі питання соціального захисту осіб, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, ветеранів війни та осіб, що працюють в спеціальних умовах”, яка набирала чинності з 01.01.2024 виплата разової грошової допомоги проводиться органами Пенсійного фонду України.
Відтак, саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області слід покласти обов`язок по відновленню прав позивача шляхом нарахування і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги до 5 травня 2022 року.
З приводу позовних вимог в частині виплати грошової допомоги до 5 травня 2022 року у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком щорічно суд відмовляє у їх задоволенні як передчасних.
Суд зазначає, що судовому захисту підлягає лише дійсне порушене право. Задоволення позовних вимог на майбутнє не допускається.
З огляду на те, що позивачу взагалі не виплачено разову грошову допомогу до 5 травня 2022 року, на дату розгляду справи, між сторонами не існує спору щодо її розміру – у суду відсутні підстави вважати, що виплачений відповідачем у майбутньому розмір допомоги не задовольнятиме позивача. 
При цьому, суд звертає увагу на те, що у разі незгоди з діями відповідача щодо розміру грошової допомоги до 5 травня 2022 року. в подальшому позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду, якщо такі права по своїй суті і будуть порушені.
У п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В свою чергу, відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.
З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України). 
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач звільнений від сплати судового збору відтак розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради (69035, м. Запоріжжя, бул. Марії Примаченко, 3, ЄДРПОУ 37573438), Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158б, ЄДРПОУ 20490012) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення коштів – задовольнити частково.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не проводиться.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 15 січня 2026 року. 

Суддя О.О. Артоуз