ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/869/25
02 січня 2026 року 

Костопільський районний суд Рівненської області суд у складі головуючого судді Снітчук Р.М., 
розглянувши в м. Костопіль у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Остапенка Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області, виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ: 
У провадженні Костопільського районного суду Рівненської області перебувала справа №564/869/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області, виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
22 грудня 2025 року рішенням Костопільського районного суду Рівненської області позовні вимоги ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області, виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено. Скасовано постанову № 211 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Костопільської міської ради від 04 лютого 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП - закрито. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.
25 грудня 2025 року представник позивача адвокат Остапенко В.С. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, яким просив вирішити питання про стягнення на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4900 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 5 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 3 ст. 252 КАС України передбачено: суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Зважаючи на те, що суд при ухваленні додаткового рішення вирішує лише питання про судові витрати, сторони в судове засідання не викликалися. 
Згідно з ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до ч. 5 ст. 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За приписами ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Статтею 134 КАС визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 1 статті 139 КАС визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16, від 16 серпня 2019 року у справі №755/6702/16-а, від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19 склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до змісту вказаної заяви позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 4900 грн. 00 коп.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги №б/н від 15.02.2025; акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) по наданню професійної правничої допомоги від 25.12.2025; Відповідно до змісту вказаних документів, розмір витрат за виконанні роботи адвоката становить 4900 грн. 00 коп. Із квитанції №1.463256877.1 від 25.12.2025 вбачається, що позивач ОСОБА_1 сплатила за надані послуги адвоката 4900 грн. 00 коп.
З урахуванням висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 суд зазначає, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № 826/15063/18, від 20 листопада 2020 року у справі №910/13071/19.
Отже, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи, враховуючи предмет спору, конкретні обставини справи, суть наданих послуг, суд, за критеріями обґрунтованості розміру витрат на правову допомогу та пропорційності до предмета спору, приходить до висновку, що заявлений до відшкодування розмір витрат у розмірі 4900 грн., слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу адвоката пов`язана з розглядом даної справи підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 32, 139, 242-246, 252, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, 
У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Остапенка Володимира Сергійовича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Костопільської міської ради Рівненської області на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 4900 (чотири тисячі дев`ятсот) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Інформація про сторони:
Позивач - ОСОБА_1 , проживає, АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідачі - адміністративна комісія при виконавчому комітеті Костопільської міської ради Рівненського району Рівненської області, вул. 1 Травня,3, м. Костопіль Рівненського району Рівненської області, ЄДРПОУ 04057669.
Костопільська міська рада Рівненського району Рівненської області, вул. 1 Травня,3, м. Костопіль Рівненського району Рівненської області, ЄДРПОУ 04057669.
Повний текст додаткового судового рішення складено 02 січня 2026 року.

Суддя: Снітчук Р.М.