308/1848/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2026 року           м. Ужгород
Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Логойда І.В., без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності, розглянувши матеріали справи, що надійшли з Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: тимчасово не працює, документ, що посвідчує особу: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 2141 від 06.07.2024 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків суду не відомий, за ч. 1 ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення ВАД №769076 від 21.01.2026 року, згідно з яким 21.01.2026 року, близько 15:59 год. за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецька навпроти будинку №77, громадянка ОСОБА_1 здійснювала торгівлю фруктами на території без відповідних документів, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 160 КУпАП.
У судове засідання з розгляду даної справи  ОСОБА_1  не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про розгляд справи в суді, причин неявки суду не повідомила. На момент розгляду справи в суді від особи, якій інкримінується вчинення даного адміністративного правопорушення жодних заяв або клопотань до суду не надходило. 
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. 
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» (п.14) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого щодо них судового провадження.
Враховуючи наведене, а також вимоги ст. 268 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, що притягається до адміністративної відповідальності
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та їх взаємозв`язку, суд дійшов наступного висновку.
Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 статті 160 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях.
На доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення додано: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №769076 від 21.01.2026 року, фото матеріали від 21.01.2026 року, рапорт помічника чергового Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області Качмар Т.Ю. від 21.01.2026 року, письмові пояснення ОСОБА_1 від 21.01.2026 року, згідно з якими особа, якій інкримінується вчинення даного правопорушення визнає факт торгівлі без відповідних документів та зобов`язується більше не порушувати, рапорт дільничого офіцера поліції СДОП ВП Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції Коштура Л. від 21.01.2026 року та диск з фото та відео матеріалами від 21.01.2026 року. 
На підставі поданих доказів, суд вважає наявними підстави для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 160 КУпАП.
Згідно з вимогами ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин, наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення, а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.
Враховуючи характер та обставини адміністративного правопорушення, визнання вини, суд повинен обговорювати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам. Враховуючи наведені обставини та відсутність великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам у даному конкретному випадку, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.22,160,247,256,278,284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 22 КУпАП звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 160 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст.160 КУпАП закрити.
Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області         І.В. Логойда