Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2026  	Справа №607/24282/25 Провадження №2/607/305/2026	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі головуючого судді Позняка В.М.,
за участю секретаря судового засідання Козак О.Є., представника позивачки – адвоката Заплітної І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення частини понесених витрат з оплати житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку у порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:
20.11.2025 ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , просить стягнути 48 027 грн 99 коп понесених витрат з оплати житлово-комунальних послуг, послуг з утримання будинку та судового збору в порядку регресу.
Позов мотивовано тим, що вона є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1/4 частки. Іншими співвласниками квартири є ОСОБА_2 , якому належить 1/2 частка квартири, та ОСОБА_3 , якому належить 1/4 частка квартири. Рішенням суду від 15.09.2025 стягнуто з позивачки, відповідача та ОСОБА_3 солідарно заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та гарячої води за період з 01.10.2020 до 01.04.2025 в розмірі 73 661, 70 гривень та сплачений судовий збір в рівних частках по 1009,34 грн з кожного. 18.10.2025 позивачкою сплачено вказану заборгованість у повному обсязі, а саме в розмірі 73 661 грн та сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. Окрім цього, позивачка самостійно оплачує послуги з управління будинком, у якому розташована їхня спільна квартира, за період з червня 2020 року по жовтень 2025 року позивачкою було сплачено 20 375,60 грн. Відповідач жодної участі в утриманні спільної квартири не бере, частину сплачених позивачкою коштів не компенсував. Таким чином, позивачкою сплачено 94 037,30 грн за послуги з утримання спільної квартири, 1/2 яких, а саме 47018,65 грн, а також 1009,34 грн сплаченого позивачкою замість відповідача судового збору у справі № 607/13922/25 підлягають відшкодуванню відповідачем в порядку регресу. З цих підстав просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду.
Представник позивачки – адвокат Заплітна Ірина Анатоліївна в судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та просила його задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився, не повідомили про причину неявки, відзиву на позов не надав. За відсутності заперечень позивача суд постановив проводити заочний розгляд справи.
Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.02.1997, виданого Міським бюро технічної інвентаризації, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності чотирьом співвласникам, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14.01.2020 Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).
10.08.2020 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 3-423, виданий 10.08.2020 державним нотаріусом Першої тернопільської державної нотаріальної контори Височан Ю.В., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 437375419 від 29.07.2025.
В квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: позивачка ОСОБА_1 з 04.04.2016, відповідач ОСОБА_2 з 23.04.2003, та ОСОБА_3 з 04.04.2016, а також двоє малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб, за період з 04.04.2022 по 04.04.2025 КП «Тернопільміськтеплокомуненерго».
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2025 у справі № 607/13922/25 суд ухвалив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.10.2020 до 01.04.2025 в розмірі 73 661 (сімдесят три тисячі шістсот шістдесят одна) гривня 70 коп. Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в користь Комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн сплаченого судового збору в рівних частках по 1009,34 грн з кожного.
18.10.2025 ОСОБА_1 перерахувала на рахунок КП «Тернопільміськтеплокомуненерго» 76 690 гривень з призначенням платежу: «за послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води», що підтверджується копією чеку № 6CftSokZp20 від 18.10.2025.
Окрім того, ОСОБА_1 оплачувала внески за надані послуги з управління будинком на рахунок ОСББ «Бережанська, 55», що підтверджується такими платіжними документами: 
-копією квитанції № 48 від 12.10.2020 на суму 1014 грн;
-копією квитанції АТ «Банк Січ» № ПН3678376 від 08.12.2020 на суму 1014 грн;
-копією документа на переказ готівки в гривні ТОВ «НоваПей» № 3017398683 від 10.03.2021 на суму 1014 грн;
-копією фіскального чека АТ «Укрпошта» від 29.06.2021 на суму 1014 грн;
-копією фіскального чека АТ «Укрпошта» від 03.09.2021 на суму 1014 грн;
-копією фіскального чека АТ «Укрпошта» від 03.12.2021 на суму 1014 грн;
-копією фіскального чека АТ «Укрпошта» від 28.03.2022 на суму 1150 грн;
-копією фіскального чека АТ «Укрпошта» від 09.06.2022 на суму 1216 грн;
-копією реєстру прийнятих платежів он-лайн АТ «Укрпошта» за 07.09.2022 на суму 1 217 грн;
-копією фіскального чека АТ «Укрпошта» від 09.06.2023 на суму 1217 грн;
-копією фіскального чека АТ «Укрпошта» від 26.09.2023 на суму 1250 грн;
-копією фіскального чека АТ «Укрпошта» від 23.12.2023 на суму 1190 грн;
-копією платіжної інструкції АТ АКБ «Львів» № 346149 від 12.03.2024 на суму 1210 грн; 
-копією фіскального чека АТ «Укрпошта» від 15.10.2024 на суму 1784,64 грн;
-копією фіскального чека АТ «Укрпошта» від 08.01.2025 на суму 1745,96 грн;
-копією платіжної інструкції № 0.0.4308936201.3 АТ КБ «Приватбанк» від 14.04.2025 на суму 1561,56 грн;
-копією електронної квитанції № 9393-3678-0171-3971 від 08.10.2025 на суму 1561,56 грн.
Загальна сума витрат становить 21 187,72 грн.
Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із такого.
У положенні статті 13 Конституції України та частини четвертої статті 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
Статтею 162 ЖК України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Крім того, у відповідності до частини третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього (частини четверта статті 544 ЦК України).
Тлумачення наведених норм права дає підстави зробити висновок, що кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна.
Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витратна утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги регрес).
Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрату судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 521/3743/17-ц (провадження № 61-26462св18).
Відповідно до п. 41, 42 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року розподіл загальних витрат на освітлення, опалення, ремонт підсобних приміщень квартир, в яких проживає два і більше власників, провадиться за узгодженням мешканців квартири. Спори між власниками у квартирах, в яких проживає два і більше власників про розподіл витрат на оплату комунальних та інших послуг розв`язуються судом.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є співвласником спірної квартири, зокрема, йому належить 1/2 частка у праві власності (з яких 1/4 – належна йому на підставі свідоцтва про право власності та 1/4 – успадкована після смерті ОСОБА_4 ). Окрім того, відповідач зареєстрований в цій квартирі і відповідно до закону зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Позивачка надалу суду докази про сплату нею житлово-комунальних послуг на загальну суму 94 037,3 (73 661,7 + 20 375,6) грн.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_1 виконала солідарний обов`язок, сплативши заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, постачання теплової енергії та постачання гарячої води відповідно до рішення суду від 15.09.2025 у справі № 607/13922/25 в повному обсязі в сумі 73 661,70 грн, а також заборгованість за надані ОСББ «Бережанська 55» послуги управління будинком на суму 20 375,60 грн (заявлену позивачем), тому вона має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності, як це встановлено статтею 360 ЦК України, та за вирахуванням частки, яка припадає на неї.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 належить 1/2 частка у праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , тому позивачка має право на зворотну вимогу до відповідача у розмірі 1/2 від сплаченої суми, що становить 47 018,65 грн.
Відповідач на надав суду доказів сплати ними житлово-комунальних послуг, так і відшкодування коштів на їх сплату позивачці.
Окрім того, позивачка оплатила замість відповідача судовий збір в розмірі 1009,34 грн, який стягнуто з останнього відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.09.2025 у справі № 607/13922/25. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок  виконання обов`язку боржника третьою особою.
Виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою (частина перша статті 528 ЦК України).
Враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо наявності підстав, передбачених статтею 528 ЦК України, для виконання обов`язку боржника зі сплати судового збору іншою особою, суд дійшов висновку, що до позивачки на підставі статті 512 ЦК України перейшло право вимоги до відповідача зі сплати суми судового збору в розмірі 1009,34 грн.
Відповідно до положень статей 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та дизпозитивності цивільного судочинства.
Згідно статтей 81, 83 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Враховуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 слід стягнути 48 027,99 грн, з яких: 47 018,65 грн - понесених витрат з оплати житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку в порядку регресу, та 1009,34 грн - судового збору, сплаченого позивачкою замість відповідача.
Також, враховуючи те, що позов задоволено в повному обсязі, в силу статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивачки необхідно стягнути 1211,20 гривень судового збору.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 48 027 (сорок вісім тисяч двадцять сім) гривень 99 копійок, з яких: 47 018,65 грн - понесених витрат з оплати житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку в порядку регресу, та 1009,34 грн - судового збору, сплаченого позивачкою замість відповідача.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1211,20 гривень судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 09.02.2026.

Відомості про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 .

Головуючий суддя	В. М. Позняк