УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №279/4826/25 Головуючий у 1-й інст. Волкова Н. Я. 
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,
суддів Шевчук А.М., Галацевич О.М.

за участю секретаря судового засідання  Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Житомирі цивільну справу №279/4826/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року, ухвалене під головуванням судді Волкової Н.Я. в м. Коростень Житомирської області, 

в с т а н о в и в :

У серпні 2025 року ТОВ «Українські фінансові операції» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором №4204968 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в сумі 100 992 грн., з яких: заборгованість за основним боргом в розмірі 19 200 грн., заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором в сумі 79 104 грн., заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» в сумі 2688 грн. Також просило в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України та витрати на професійну правову допомогу в сумі 10 000 грн. 
В обґрунтування позову зазначало, що 09 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4204968 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Вказує, що згідно умов договору, сторони погодили наступні умови договору, тип кредиту кредит, сума кредиту складає 24 000 грн., строк кредиту 360 днів: з 09.12.2023 по 03.12.2024, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Зазначає, що на підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто під час укладання договору. Вказує, що 25.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №25/11/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські фінансові операції» набуло право грошової вимоги до відповідача. Вказує, що ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість в сумі 100 992 грн., з яких: заборгованість за основним боргом в розмірі 19 200 грн., заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором в сумі 79 104 грн., заборгованість за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» в сумі 2688 грн. Враховуючи вищевикладене просило задовольнити позов в повному обсязі, також просило стягнути витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10 000 грн. Крім того, просило в порядку частин десятої, одинадцятої статті 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України.
Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року позовні вимоги ТОВ «Українські фінансові операції» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» 54 200 грн заборгованості за договором №4204968 від 09.12.2023, яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 19 200 грн., суми заборгованості за процентами у розмірі 35 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Українські фінансові операції» судові витрати в сумі 1 300,05 грн зі сплати судового збору та 5 000 грн за надання професійної правничої допомоги. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині незадоволених відсотків ТОВ «Українські фінансові операції» подало апеляційну скаргу, у якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягнути відсотки в загальній сумі 118 080 грн.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що позичальник погодився із умовами договору та під час судового розгляду на надав доказів укладення його під примусом та/або усупереч внутрішнього волевиявлення. Зазначає, що суд першої інстанції не застосував розмір денної відсоткової ставки, з урахуванням змін до ЗУ «Про споживче кредитування», які набрали чинності з 24 грудня 2023 року, а на власний розсуд визначив розмір відсотків в розмірі 35 000 грн. Вказує, що враховуючи законодавчі обмеження щодо денної відсоткової ставки, розмір процентів склав би: за період із 09 грудня 2023 по 24 грудня 2023 (пункт 1.4.1. договору – стандартна процентна ставку, яка становить 2% в день та застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору): 19 200 грн * 2 % * 15 днів = 5 760 грн.; за період з 25 грудня 2023 року по 22 квітня 2024 року: 19 200 грн * 2,5% * 121 день = 58 080 грн.; за період з 23 квітня 2024 року по 20 серпня 2024 року: 19 200 грн * 1,5 % * 119 днів = 34 272 грн.; за період з 21 серпня 2024 року по 03 грудня 2024 року - в розмірі денної процентної ставки 1%: 19 200 грн * 1 % * 104 дня = 19 968 грн. Загальна заборгованість із процентів складає: 5 760 + 58 080 + 34 272 + 19 968 = 118 080 грн. Звертає увагу на те, що у межах даного спору, позивач не заявляв вимог щодо стягнення пені. Зазначає, що висновки суду першої інстанції, що фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та, порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонука у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно, є упередженим та не ґрунтується на фактичних обставинах справи та договірних умовах. Враховуючи вищевикладене просить скасувати рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року в частині незадоволених відсотків та ухвалити у вказаній частині нове судове рішення, яким стягнути відсотки в загальній сумі 118 080 грн.
Рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині незадоволених відсотків, а тому в іншій частині не переглядається судом апеляційної інстанції на предмет законності та обґрунтованості.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 09 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4204968 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до п.1.2. якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 20 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Відповідно до п.1.3 договору строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати відсотків - кожні 30 днів.
Відповідно до п.1.4 договору сторони погодили застосування фіксованої процентної ставки за користування кредитом на умовах: стандартна процентна ставка - 2,0% в день, застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 договору; знижена процентна ставка – 1,00% в день, застосовується на умовах: якщо клієнт до 07.01.2024 включно або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах.
Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 . 
Згідно п. 2.2 договору дата надання кредиту: 09.12.2023 або 10.12.2023.
Вказаний договір №4204968 про надання коштів на умовах споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 електронним підписом 73681.
09 грудня 2023 року ОСОБА_1 також підписав паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у кредитному договорі №4204968 від 09.12.2023.
Також, 09 грудня 2023 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до договору №4204968 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до п.1.2. якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит на суму 24 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
09 грудня 2023 року ОСОБА_1 також підписав паспорт споживчого кредиту, у якому міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у додатковому договорі до договору №4204968 від 09.12.2023.
Згідно листа ТОВ «Пейтек» №20241219-41 від 19.12.2024 ТОВ «Лінеура Україна» здійснило 09.12.2023 грошовий переказ в розмірі 20 000 грн на банківську карту НОМЕР_1 , призначення платежу: зарахування 20 000 грн на карту НОМЕР_1 .
Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-1912 від 19.12.2024, ТОВ «Лінеура Україна» здійснило 09.12.2023 грошовий переказ в розмірі 4 000 грн на банківську карту НОМЕР_1 , призначення платежу: зарахування 4 000 грн на карту НОМЕР_1 .
Відповідно до повідомлення АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту НОМЕР_1 , на яку здійснено переказ коштів: 09.12.2023 – 20 000 грн та 09.12.2023 – 4 000 грн.
Відповідно до розрахунків заборгованості ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 154 864 грн., з яких: заборгованість за основним боргом в розмірі 19 200 грн., заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором в сумі 98 304 грн., заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» в сумі 2688 грн.
25 листопада 2024 року ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №25/11/2024 за плату відступило, а ТОВ «Українські Фінансові Операції» набуло право грошової вимоги до відповідача.
Відповідно до п.1.3. договору факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024 ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms - повідомлення) на зазначену в анкеті боржника електронну адресу та/або телефонний номер.
Відповідно до положень п.1.3 договору факторингу №25/11/2024 від 25.11.2024, листом від 15.08.2025 ТОВ «Лінеура Україна» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за договорами та передачу персональних даних ТОВ «Українські фінансові операції» із зазначенням банківських реквізитів нового кредитора, а також направлення відповідного текстового повідомлення (SMS -повідомлення) боржникам, згідно реєстру SMS повідомлень.
Відповідно до реєстру боржників від 25.11.2024 до договору факторингу №25/11/24 від 25.11.2024 до ТОВ «Українські фінансові операції» перейшло право грошової вимоги до відповідача в сумі 98 304 грн., яка складається з 19 200 грн заборгованості за основною сумою боргу та 79 104 грн заборгованості по несплаченим відсоткам.
Таким чином, до ТОВ «Українські фінансові операції» відповідно до укладеного договору факторингу №25/11/24 від 25.11.2024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4204968 від 09.12.2023 в розмірі 98 304 грн.
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 09.04.2022 призваний у Збройні Сили України. 
Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 20.04.2023 ОСОБА_1 є учасником бойових дій.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав в повному обсязі, у передбачений в договорі строк кошти (суму позики) не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми тіла кредиту 19 200 грн. Вважав, що оскільки заявлена позивачем до стягнення заборгованість за відсотками за договором №4204968 про надання коштів на умовах споживчого кредиту в розмірі 79 104 грн не є співрозмірною сумі кредиту за вказаними договором в розмірі 24 000 грн., а на день подачі позову 19 200 грн., є непропорційно великою сумою відсотків, суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми процентів у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, дійшов висновку про те, що розмір процентів за вказаним договором необхідно зменшити до 35 000 грн. Також суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із обмеженнями щодо нарахування та стягнення інфляційних витрат і 3% річних в період дії воєнного стану, встановлених п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, не встановлено підстав для застосування ч.10 та 11 ст. 265 ЦПК України, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат і 3% річних на суму основного боргу до моменту виконання рішення суду задоволенню не підлягають.
Перевіряючи законність рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Українські фінансові операції» просило стягнути заборгованість за відсотками нарахованими первісним кредитором в сумі в сумі 79 104 грн., заборгованості за відсотками нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» в сумі 2688 грн., а всього 81 792,00 грн.
В апеляційній скарзі ТОВ «Українські фінансові операції» просило стягнути відсотки в сумі 118 080 грн.
Відповідно до п.1.3 договору строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати відсотків - кожні 30 днів.
Відповідно до п.1.4 договору сторони погодили застосування фіксованої процентної ставки за користування кредитом на умовах: стандартна процентна ставка – 2,0% в день, застосовується в межах всього строку кредиту; знижена процентна ставка – 1,00% в день, застосовується на умовах: якщо клієнт до 07.01.2024 включно або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою.
У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону №3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. При цьому, згідно з п. 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 23.04.2024 до 20.08.2024 включно).
Відповідно до п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Із системного аналізу вказаних вище норм слідує, що дія п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки є загальною для всіх договорів споживчого кредитування, які укладатимуться, починаючи з 24.12.2023; крім того в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3498-ІХ дія вказаного пункту поширюється і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом 24.12.2023, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом №3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.
Отже, у даній справі відсотки необхідно обраховувати наступним чином:
- за період з 09.12.2023 по 07.01.2024 знижена відсоткова ставка 1% погоджена сторонами у п.1.4.2 договору, відтак відсотки за вказаний період складають 7200 грн (із розрахунку 24 000 грн х 1 х 30 днів);
- за період з 08.01.2024 по 26.03.2024 відсоткова ставка 2,00% погоджена сторонами у п.1.4.1 договору, відтак відсотки за вказаний період складають 37 920 грн (із розрахунку 24 000 грн х 2 х 79 днів);
- за період з 27.03.2024 по 22.04.2024 відсоткова ставка 2,00% погоджена сторонами п.1.4.1 договору, відтак відсотки за вказаний період складають 10 368 грн (із розрахунку 19 200 грн х 2 х 27 днів);
- за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 відсоткова ставка 1,5% відповідно до п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», відтак відсотки за вказаний період складають 34 560 грн (із розрахунку 19 200 грн х 1,5% х 120 днів);
- за період з 21.08.2024 по 02.12.2024 відсоткова ставка 1% відповідно до п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення», відтак відсотки за вказаний період складають 19 968 грн (із розрахунку 19 200 грн х 1% х 104 дня).
Таким чином, загальний розмір заборгованості по відсоткам за договором №4204968 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 09.12.2023 складає 110 016 грн.
Разом з тим, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Частиною 9 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Верховний Суд у постанові від 15 липня 2020 року у справі №199/3051/14 (провадження №61-10861св18) виклав висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені пунктом 15 частини третьої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей».
У цій постанові Верховний Суд зазначив, що Національний банк України листом від 02 вересня 2014 року №18-112/48620 надав роз`яснення, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року №322/2/7142.
Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 22.11.2023 в справі №426/4264/19.
Із системного аналіз норм права, визначених у п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у ст. 1054 ЦК України, дає можливість стверджувати, що військовослужбовцям проценти не нараховуються лише під час користування кредитними коштами.
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 09.04.2022 на підставі указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №6/2022 від 24.02.2022 призваний у Збройні Сили України.
Кредитний договір №4204968 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладений – 09 грудня 2023 року. Строк дії договору – 360 днів.
Отже, на час укладення кредитного договору №4204968 від 09.12.2023, в період виконання його умов, а також станом на момент ухвалення судом першої інстанції рішення - відповідач має статус військовослужбовця Збройних Сил України та на нього поширювались пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», тобто до нього не могла застосовуватись відповідальність у виді штрафних санкцій та пені за невиконання зобов`язань за користування кредитом, а також був відсутній обов`язок щодо сплати процентів за користування кредитом.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального права є безпідставними.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін.
Судові витрати залишити за сторонами, оскільки судом апеляційної інстанції залишено без змін рішення суду першої інстанції, тому питання перерозподілу судових витрат не вирішується апеляційним судом.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» залишити без задоволення.
Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2025 року в частині незадоволених відсотків залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 03 лютого 2026 року.

Головуючий 

Судді