Справа № 201/2618/25 
Провадження № 2/0203/1500/2025 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року        Центральний районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді - Єдаменко С.В.,
при секретарі - Пархоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

03 березня 2025 року ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. (а.с.1-9) Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2025 року дану позовну заяву було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (наразі Центрального районного суду міста Дніпра). (а.с.92)
В обґрунтування позову зазначено, що 24 березня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 6493545 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» надало відповідачці кредит в сумі 12 000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а остання зобов`язалась повернути дані кошти й сплатити відсотки за користування ними. Водночас, відповідачка свої зобов`язання за договором не виконувала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість. Враховуючи невиконання відповідачкою своїх боргових зобов`язань, 27 листопада 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (після зміни найменування - ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ») права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 6493545 від 24.03.2023 р. в розмірі 27 522 грн. Після отримання права вимоги позивачем, в межах строку дії кредитного договору № 6493545 від 24.03.2023 р., за 118 календарних днів здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 28 178,40 грн. Таким чином, відповідачка має заборгованість перед позивачем за договором № 6493545 від 24.03.2023 р. загальною сумою 55 700 грн. 40 коп., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 12 000 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 15 522 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 118 календарних дні - 28 178,40 грн. (а.с.1-9)
З урахуванням того, що згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.
Після надходження з Міністерства соціальної політики України відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки-фізичної особи ОСОБА_1 (а.с.104-105), ухвалою судді від 06 травня 2025 року було відкрито провадження у справі та на підставі п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. (а.с.106)
Позивач у судові засідання не з`явився, в позовній заяві клопотав про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. (а.с.8 на зв.)
Відповідачка в судові засідання не з`явилась, відзив на позов до суду не находив. Відповідачка повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на її адресу судових повісток та СМС повідомлень. (а.с.а.с.107, 108, 110, 111, 115, 116, 119, 120, 123, 124, 134, 135) Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не надала, про причини неявки не повідомила. Конверти, направлені на адресу відповідачки, повернулись до суду із позначкою «за закінченням терміну зберігання». (а.с.а.с.112, 113, 117, 136)
З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст.280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що 24 березня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір № 6493545 про надання споживчого кредиту (далі - Кредитний договір). (а.с.16-20)
Пунктом 1.1. Кредитного договору визначено, що їх укладення здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «СreditPlus». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІКС Товариства.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно ч.13 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст.64 ЦПК України.
На офіційному веб-сайті у вільному доступі для всіх клієнтів ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» розміщена повна інформація щодо договору кредиту та порядку його укладення, а саме, документи: текстом кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом, тощо.
Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідачка пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та в Особистому кабінеті прийняла умови та, у відповідності до вимог ч.ч.6, 8 ст.ст.11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С9557», підписала електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідачка ознайомилась до моменту укладання.
Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що договір № 6493545 про надання споживчого кредиту від 24 березня 2023 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Згідно з умовами Кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 12 000 грн. (п.1.3. Кредитного договору). Строк кредитування 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 5 днів. Дата повернення кредиту (23.03.2024) вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього Договору (п.1.4 Кредитного договору).
Тип процентної ставки фіксована (п. 1.5. Кредитного договору). Відповідно до п.1.5.1. Кредитного договору Стандартна процента ставка становить 1,99% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору.
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк кредитування 101583,87% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 99 162 грн. (п.1.8.1. Кредитного договору).
Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .
Згідно п.3.1. Кредитного договору проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт".
Також ОСОБА_1 , електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «С9557», 24 березня 2023 року підписала Паспорт споживчого кредиту, що містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит. (а.с.23)
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, які регулюються Цивільним кодексом України.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з п.1-1 ч.1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
Відповідно до положень ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-63цс12 кредитний договір є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов такого договору.
Згідно з листом ТОВ «Пейтек Україна» вих. № 20231206-2 від 06.12.2023 р., між ТОВ «Пейтек Україна», який надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків, та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено Договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № НОМЕР_2 від 16.02.2024 р. Відповідно до умов даного Договору, було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»: 24.03.2023 17:32:07 на суму 12 000 грн. (а.с.62-64)
Крім того, на виконання ухвали суду від 25.09.2025 р. ТОВ «А-БАНК» надано інформацію, яка підтверджує: факт видачі картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ); надано виписку, з якої вбачається зарахування на вказану картку 24.03.2023 грошових коштів у сумі 12 000 грн. (а.с.128-133)
Отже, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачкою за Кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 12 000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки, яку останньою вказано особисто в заяві на отримання Кредиту та в кредитному договорі.
В свою чергу, відповідачка підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти.
Разом з тим, відповідачка свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення суми кредиту та нарахованих процентів не виконувала та відповідно до Розрахунку заборгованості, сформованого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» станом на 26.11.2023 р. має заборгованість в сумі 27 522, з яких: 12 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 522 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с.26-32)
Щодо наявності у ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» права вимоги до відповідачки за спірним договором, суд зазначає наступне.
27 листопада 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено Договір факторингу № 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року, згідно з умовами якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» за кредитними договорами, перелік яких зазначено у реєстрі боржників. (а.с.67-76)
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 27.11.2023 р. (Додаток № 1 до Договору Факторингу № 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року) ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» набуло прав вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 6493545 в сумі 27 522 грн., з яких: 12 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 522 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с.36)
Рішенням № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» від 25.11.2024 р. змінено найменування з ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» на нове найменування ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077, ч.1 ст.1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.
Отже, до ТОВ «ФК» ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором № 6493545 про надання споживчого кредиту від 24 березня 2023 року.
Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Після отримання позивачем права вимоги, відповідачка продовжила не виконувати покладені на неї кредитним договором обов`язки, а тому в межах строку дії кредитного договору за 118 календарних днів позивачем нараховані відсотки за стандартною процентною ставкою 1.99 % в сумі 28 178,40 грн. (а.с.33-34)
Отже, відповідно до наданих та наведених представником позивача розрахунків, заборгованість за кредитним договором № 6493545 про надання споживчого кредиту від 24 березня 2023 року, складає 55 700 грн. 40 коп., з яких: 12 000 грн. - тіло кредиту; 43 700,40 грн. - відсотки за користування кредитом.
Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором.
Згідно ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно із ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог ст.ст.76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України).
Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В ході розгляду справи відповідачкою не спростовано фактів укладання кредитного договору й отримання кредитних коштів, наданих позивачем розрахунків та не надано жодних інших розрахунків по заборгованості. Також відповідачкою не надано доказів, які б підтверджували повернення кредиту та виконання нею зобов`язань за договором № 6493545 про надання споживчого кредиту від 24 березня 2023 року.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд бере до уваги, що відповідачка належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість перед ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», яке є правонаступником кредитора.
За таких обставин, враховуючи, що в установлені кредитним договором строки відповідачка не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь позивача, який є правонаступником кредитора, заборгованість за договором № 6493545 від 24 березня 2023 року в розмірі 55 700 грн. 40 коп., яка складається з: 12 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 43 700,40 грн. - заборгованість за відсотками.
Щодо стягнення витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом першим ч.3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання професійної правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У своїй постанові Верховний Суд КАС від 16 квітня 2020 року у справі № 727/4597/19 зробив висновок про те, що відповідно до положень статті 14 ПК України адвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу, Закон №5076-VI не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату. Закон №265/95-ВР, Положення №13 та Положення №148 не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність (пункт 35 цієї постанови). Тобто, аналіз спеціального законодавства, щодо діяльності адвоката, дає право зробити висновок, про те, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа (п. 36 постанови). Враховуючи наведене та той факт, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, а тому останній може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта (п.37 даної постанови).
У постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц зроблений висновок про те, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року, справа № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справа № 301/1894/17.
До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10 на ім`я Столітного Михайла Михайловича; копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; акт № 1298 прийому-передачі виконаних робіт від 24 лютого 2025 року згідно договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року; рахунок на оплату (за надання правової допомоги ) № 1298-24/02-2025 від 24 лютого 2025 року; ордер на надання правничої допомоги виданий на підставі договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року.
З вищевказаного акту та рахунку на оплату вбачається, що адвокатом Столітнім М.М., було витрачено 12 годин на правовий аналіз та надання правових рекомендацій, складання позовної заяви, формування додатків до позовної заяви, вартість виконаних робіт оцінено 10 000 грн.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Таким чином, вирішуючи питання витрат на правничу допомогу, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.)
Суд вважає зазначену справу такою що є невеликої складності тому що вона є типовою з усталеною судовою практикою. В справі заявлено одного позивача та відповідача.
Отже, відповідно до детального опису виконаних адвокатом робіт було встановлено, що сума гонорару адвоката за надання правових послуг становить 10 000 грн. Ця сума охоплює оплату за надані адвокатом послуги в рамках представництва інтересів клієнта та здійснення юридичних дій, необхідних для вирішення відповідної справи.
Так, суд вважає, що встановлення гонорару адвоката має базуватися на принципах розумності та обґрунтованості.
Однак, суд, проаналізувавши обсяг наданих послуг, а також беручи до уваги невелику складність справи, яка є типовою, обсяг виконаної роботи адвокатом, дійшов висновку, що заявлений гонорар не відповідає принципу розумності, співмірності та пропорційності.
Справа не відноситься до категорії складних справ, текст позовної заяви є типовим і не потребує великої кількості часу для складання, справа розглядалась без участі представника позивача, а тому гонорар в 10 000 грн. не є обґрунтованим та не відповідає принципу розумності та співмірності.
Тому, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, з урахуванням складності справи, суд вважає суму в розмірі 5 000 грн. співмірним відшкодуванням за надану правничу допомогу.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3-5, 10-13, 76-81, 133, 137, 141, 209, 247, 258, 263-265, 268, 274, 279-287 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП - НОМЕР_4 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса реєстрації як ВПО: АДРЕСА_2 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ - 44559822; адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, оф. 118/2) заборгованість за договором № 6493545 від 24 березня 2023 року в розмірі 55 700 грн. 40 коп., яка складається з: 12 000 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 43 700,40 грн. - заборгованість за відсотками, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 5 000 грн., а разом: 63 122 (шістдесят три тисячі сто двадцять дві) гривні 80 копійок.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.ст.273, 289 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня підписання його повного тексту. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його підписання, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня підписання повного судового рішення. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення підписано 08.12.2025 р.

Суддя   С.В. Єдаменко