РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2025 року 
м. Рівне

Справа № 569/5968/25
Провадження № 22-ц/4815/1334/25

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Ковальчук Н. М.,
суддів: Гордійчук С. О., Хилевича С. В.,

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Клекотки Юрія Олеговича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2025 року у складі судді Першко О. О., ухвалене в м. Рівне, повний текст рішення складено 07.07.2025 року, 

в с т а н о в и в :

У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал»(далі ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна») звернулося до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в загальному розмірі 30 960 грн. 00 коп., яка складається з : - суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 4000 грн., - суми заборгованості за процентами нарахованих процентів первісним кредитором у розмірі 18960 грн., - суми заборгованості за процентами нарахованих ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 100 календарних днів у розмірі 8000 грн., а також сплачений судовий збір 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000 грн. Обгрунтовуючи вимоги, позивач вказував, що 17 вересня 2023 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3987003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. ТзОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 4 000 грн 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , однак відповідач взяті на себе зобов`язання не виконала. 24 травня 2024 року між ТзОВ «Лінеура Україна» та ТзОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна») було укладено Договір факторингу № 24/05/2024, згідно з умовами якого ТзОВ «Лінеура Україна» відступило, а позивач набув право грошової вимоги до відповідача. 

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за Договором №3987003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17 вересня 2023 року у розмірі 22 960 гривень 00 копійок. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати у розмірі 4 796 гривень 45 копійок.

Вважаючи рішення суду незаконним, представник ОСОБА_1 – адвокат Клекотка Ю. О. оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що відповідач заперечує укладення договору від 17.09.2023 року, посилаючись на те, що жодного документа вона не підписувала, а також не здійснювала ідентифікаційних дій, необхідних для належного укладення договору. Вказує на відсутність належних доказів, які б підтверджували факт передачі грошових коштів саме їй, зокрема, банківських документів про зарахування коштів на її рахунок. Заявляє про пропущення строку позовної давності, оскільки, на її думку, остання дія щодо виконання договору мала місце більш ніж три роки тому. Вважає суму нарахованих відсотків непропорційною до суми стягнення. Вказує, що оскаржуване рішення ухвалено без належного дослідження доказів та аналізу правовідносин. Договір не був укладений у законний спосіб, кошти не були передані, а нарахування процентів і штрафів суперечить закону. Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у повному обсязі відмовити ТОВ "Фінансова компанія "Фінтраст Капітал" у задоволенні позовних вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Судом встановлено: 17 вересня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3987003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі – кредитний договір).
Пунктом 1.1 кредитного договору передбачено: укладення здійснюється за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства.

Кредитор зобов`язується надати клієнту грошові кошти в сумі 4 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Строк кредитування кредиту 350 днів, тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процента ставка становить 2,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору (п. 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору).

За умовами п. 2.1 кредитного договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_2 .

Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Кредитор має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта, але з обов`язковим повідомленням клієнта про таке відступлення протягом 10 робочих днів з дати такого відступлення ( п.п. 5.1.3 п. 5.1 кредитного договору).

Згідно Додатку 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №3987003 від 17 вересня 2023 року сторонами узгоджено Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, де загальна вартість кредиту складає 32 000 грн 00 коп., з який сума кредиту – 4 000 грн 00 коп., сума процентів за користування кредитом – 28 000 грн 00 коп.

ОСОБА_1 для підписання кредитного договору використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «В645».

ТзОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало шляхом перерахування 17 вересня 2023 року на платіжну картку № НОМЕР_3 кредитних коштів в сумі 4 000 грн 00 коп, яка емітована на ім`я ОСОБА_1 . Зазначене підтверджується Інформаційною довідкою ТОВ «УПР» № 1697-3105 від 31 травня 2024 року та відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 13 квітня 2025 року №20.1.0.0.0/7-250407/99360-БТ.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №3987003 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17 вересня 2023 року станом на 24.05.2024 року заборгованість ОСОБА_1 складала 22 960 грн 00 коп., з яких: сума заборгованості за тілом кредиту – 4 000 грн 00 коп.; сума заборгованості за відсотками – 18 960 грн 00 коп.

24 травня 2024 року між ТзОВ «Лінеура Україна», як клієнтом, та ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна», як фактором, був укладений Договір факторингу №24/05/2024, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною Договору.

Перехід права вимоги ТзОВ «ФК «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 за кредитним договором №3987003 в розмірі 22 960 грн 00 коп. підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників за Договором факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року, Реєстром боржників (витяг) як Додаток № 1 до Договору факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року, платіжними інструкціями№412 від 30 травня 2024 року, №417 від 31 травня 2024 року, №418 від 31 травня 2024 року, №419 від 31 травня 2024 року, №410 від 30 травня 2024 року, №411 від 30 травня 2024 року про сплату коштів за Договором факторингу №24/05/2024 від 24 травня 2024 року. 

Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за Договором №3987003 про надання споживчого кредиту від 17 вересня 2023 року за 100 календарних днів (25 травня 2024 року – 01 вересня 2024 року) сума заборгованості відповідача за відсотками за вказаний період становить 8 000 грн 00 коп.

ТзОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Реєстраційні дії щодо зміни найменування Товариства проведені державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В. 10 грудня 2024 року, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №1000681070010062201 від 10 грудня 2024 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що відповідачка отримала кредитні кошти та використала їх, в добровільному порядку кредит не повернула, що свідчить про порушення прав позивача, відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення суми кредитних коштів.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується, з огляду на таке. 

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Норма статті 599 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного вконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За правилами ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені цим Законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону№ 675-VIII).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону№ 675-VIII; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з частиною восьмою статті 11 Закону № 675-VIII у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону № 675-VIII, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону № 675-VIII визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, укладення договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний кредитний договір від 17 вересня 2023 року № 3987003, укладений між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , відповідає вищевказаним вимогам законодавства. У п. 1.3 Договору передбачено строк кредитування 350 календарних днів. 

Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, сумнівів у апеляційного суду не викликає та стороною відповідача не спростований.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 , заперечує укладення договору та отримання кредитних коштів. Такі аргументи апеляційної скарги повністю спростовуються долученими до позовної заяви доказами про укладення електронного договору у відповідності до вимог Закону № 675-VIII. 

ОСОБА_1 , на веб-сайті ТзОВ «Лінеура Україна» відповідно до порядку, визначеному у п. 1.1 кредитного Договору від 17 вересня 2023 року № 3987003, подано заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого кредитор ТзОВ «Лінеура Україна» надіслав їй за допомогою засобів зв`язку на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор, який позичальник використала для підтвердження підписання кредитного Договору.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачка була повністю ознайомлена з умовами запропонованої форми кредитного Договору, умови договору відповідали внутрішній волі відповідачки до його підписання, оскільки інформаційно-телекомунікаційна система побудована таким чином, що без попереднього ознайомлення з умовами кредитного договору клієнт не може перейти до наступного етапу.

Встановивши, що без повного ознайомлення позичальника з всіма умовами, кредитний Договір не міг бути укладений, апеляційний суд зауважує, що цей правочин укладений у відповідності до вимог законодавства, що регулює кредитні правовідносини. Відповідачкою здійснені всі дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення кредитного договору. Без відповідних дій з боку відповідачки укладення договору було б неможливим, а саме: без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб-сайт кредитора до особистого кабінету, без отримання смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, кредитний договір між сторонами по справі не був би укладений, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (частина перша статті 215 ЦК України).

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та у разі задоволення позовних вимог зазначати у судовому рішенні, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Вказаний правовий висновок узгоджуються з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 27 листопада 2018 року у справі № 905/1227/17 (провадження № 12-112гс18).

Кредитний електронний договір від 17 вересня 2023 року № 3987003, укладений між ТзОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , є оспорюваний, жодна із сторін договору не ставила під сумнів його умови, всі пункти договору є чинними. 

Виходячи із презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України, частина третя статті 215 ЦК України) обов`язок доказування недійсності правочину покладається на сторону, яка його оспорює.

У апеляційній скарзі не наведено жодного аргументи, який би спростовував висновки суду першої інстанції.

Апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Клекотки Юрія Олеговича залишити без задоволення.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 4 грудня 2025 року.

Головуючий                                                Ковальчук Н. М.

Судді:                                                        Гордійчук С. О.
                                       
                               Хилевич С. В.