ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

05 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/5093/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Луговська Г.В.) в адміністративній справі №160/5093/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
08.10.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про заміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №160/5093/22, в якій просив суд:
- змінити спосіб виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 року у справі №160/5093/22 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на мою користь заборгованості з виплати перерахованої пенсії за вислугу років, що виникла з 01.11.2019 року, у розмірі 162809,42 грн., (сто шістьдесят дві тисячі вісімсот дев`ять грн., 42 копійки) однією сумою.
Заява обґрунтована тим, що з дати набрання законної сили по дату подання вказаної заяви до суду, відповідачем рішення суду не було виконано в повному обсязі. Згідно з випискою боргу відповідача, на виконання рішення суду було лише розраховано суму доплати за період з 01.12.2019 року по 30.09.2022 року, яка складає 162809грн. 42коп., проте вона не була виплачена.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу від 28.10.2025 та задовольнити подану ним заяву про зміну способу і порядку виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі № 160/5093/22.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано зміни у процесуальному законодавстві, які мають застосовуватися відповідно до частини третьої статті 3 КАС України, за якими провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, а саме що з 19.12.2024 законодавцем шляхом внесення змін до КАС України Законом № 4094-ІХ унормовано питання невиконання суб`єктом владних повноважень судових рішень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання, зокрема, пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням, й наслідком такого невиконання є зміна способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. З огляду на вищезазначене, вважає, що судом було повністю проігноровано прямо передбачену законом можливість зміни способу саме на стягнення суми та факт офіційного розрахунку суми відповідачем.
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі № 160/5093/22 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 28.02.2022 року №33/24/С-6428.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 28.02.2022 року №33/24/С-6428 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог відмовлено та здійснено розподіл судових витрат у справі.
Рішення суду набрало законної сили 12.07.2022.
Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання вищевказаного рішення суду здійснено відповідний перерахунок пенсії позивача. 
05.10.2022 позивач отримав виконавчі листи у справі.
01.07.2025 позивач звернувся до відповідача із запитом, в якому зокрема просив повідомити про розмір виниклої заборгованості за рішенням суду у справі №160/5093/22.
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 09.07.2025 №30605-25056/Б-01/8-0400/25 повідомило позивача, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №160/5093/22 йому було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 30.09.2022 у розмірі 162809,42 грн., яка буде виплачена після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.
08.10.2025 позивач звернувся до суду із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.
Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що виконання рішення суду у цій справі залежить від бюджетного фінансування, а тому його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. Також суд зазначив, що у даному випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призвести до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості з пенсійних виплат.
Колегія суддів визнає зазначений висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Відповідно до частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Порядок виконання рішень судів про стягнення коштів з державних органів регулюється Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Приписами статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», встановлено, що виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.
У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.
Отже, звернення до суду є обов`язком державного виконавця у зазначеній категорії справ та такий обов`язок виникає через два місяці з дня відкриття виконавчого провадження за умови, що рішення суду не виконане, а стягувач не чинить перешкоди провадженню виконавчих дій.
Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
Поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Порядок та підстави зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративному судочинстві врегульовані ст. 378 КАС України.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 №4094-IX, який набрав чинності 19.12.2024, були внесені суттєві зміни до положень статті 378 КАС України, зокрема й у частині зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення.
Так, відповідно до змісту частин 1-3 ст. 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, з 19.12.2024 ст. 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили; при чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №160/5093/22, яке набрало законної сили 12.07.2022, зокрема було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 28.02.2022 року №33/24/С-6428 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплачених сум.
Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання вищевказаного рішення суду здійснено відповідний перерахунок пенсії позивача. 
З листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.07.2025 №30605-25056/Б-01/8-0400/25 вбачається, що загальна сума доплати на виконання судового рішення у період з 01.12.2019 по 30.09.2022 становить 162809,42 грн.
Вказана сума доплати у розмірі 162809,42грн на виконання рішення суду у справі №160/5093/22, яка сформована внаслідок перерахунку пенсії позивача не є спірною у даній справі та не заперечується сторонами.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених законодавчих норм та встановлених обставин колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №160/5093/22, яке набрало законної сили 12.07.2022 на даний час відповідачем повністю не виконано, оскільки доказів перерахованої доплати до пенсії позивача у розмірі 162809,42 грн. матеріали справи не місять.
Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 24.07.2023 у справі №420/6671/18, оскільки сформовані в них висновки ґрунтуються внаслідок аналізу процесуальних норм, які суттєво змінені з 19.12.2024.
Таким чином, з огляду на положення ч. 3 ст. 378 КАС України (у редакції Закону №4094-IX, що діє з 19.12.2024), якими встановлено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат, а також враховуючи те, що з моменту набрання законної сили рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №160/5093/22 та по день подання до суду даної заяви про зміну способу виконання рішення пройшло понад три роки, рішення суду не є виконаним у повному обсязі, зокрема, щодо виплати позивачу заборгованості з перерахованої пенсії, колегія суддів приходить висновку про обґрунтованість заяви позивача про зміну способу виконання рішення відповідно до статті 378 КАС України шляхом стягнення з відповідача нарахованої заборгованості пенсії.
Відповідно до п. 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні заяви позивача про зміну способу і порядку виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 у справі №160/5093/22, а тому, оскаржувана ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про задоволення такої заяви.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, - 

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року в адміністративній справі №160/5093/22 – скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення суду – задовольнити.
Змінити спосіб виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року в адміністративній справі №160/5093/22 із «зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 28.02.2022 року №33/24/С-6428 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, та з урахуванням раніше виплачених сум», на «стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку, в сумі 162809,42 грн.».
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 05 лютого 2026 року. 

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак