ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 р. 	Справа № 440/6250/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Шевяков І.С.) від 18.07.2025 по справі № 440/6250/25
за позовом ОСОБА_1 
до Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просив:
визнати протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава щодо відмови у підготовці списку надання житлової площі для постійного проживання – квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , та направлення указаного списку, підписаного начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою цього військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України;
зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава вчинити дії, передбачені пунктами 3-7 розділу VIІ “Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями”, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 № 380, а саме: підготувати список надання житлової площі для постійного проживання – квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , та направити указаний список, підписаний начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою цього військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання та копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі № 440/10464/24 військова частина НОМЕР_1 направила на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава наказ про надання ОСОБА_1 житлового приміщення для постійного проживання, затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини від 23.07.2024 №6 та облікову справу для підготовки списку надання житлової площі для постійного проживання направлення указаного списку, підписаного начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою цього військовослужбовця на розгляд Комісії з контролю забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України. Однак, відповідач, розглянувши всі подані військовою частиною НОМЕР_1 документи щодо зняття статусу службового з житла, в якому проживає позивач, відмовив у складанні відповідного списку та направлення документів на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України. Цю відмову позивач вважав протиправною і такою, що порушує його конституційні права на житло та гарантії, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 по справі № 440/6250/25 позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава щодо відмови у підготовці списку надання житлової площі для постійного проживання - квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , та направленні указаного списку, підписаного начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою цього військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України.
Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава вчинити дії, передбачені пунктом 4 розділу VII “Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями”, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 № 380, а саме: підготувати список надання житлової площі для постійного проживання - квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , та направити указаний список, підписаний начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою цього військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання та копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до рішення заступника Міністра оборони України № 2551/з/5 від 04.11.2022, пропорційно щодо виключення житла із складу службового фонду Міністерства оборони України, зазначено порядок надання на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі – Комісія) пропозицій щодо виключення житла зі складу службового фонду Міністерства оборони України, а саме: матеріали з питання забезпечення постійним житлом шляхом зняття статусу службового на розгляд Комісії тільки на членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісті, як виняток у зв`язку з неможливістю надати іншого житла. Вказує, що Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтава є неприбутковою бюджетною установою ІНФОРМАЦІЯ_1 і фінансується з Державного бюджету по кошторису Міністерства Оборони України. Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснює Міністерство оборони України, яке відповідно до ст. 3 вказаного Закону є Центральним органом виконавчої влади і військового управління. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, об`єднань, військових частин, військових установ і навчальних закладів. Відповідно, рішення заступника Міністра оборони України є обов`язковим для виконання для КЕВ м. Полтава, що безпосередньо стосується його діяльності та виконання функціональних обов`язків. Також зазначив, що у КЕВ м. Полтава не виникло обов`язків, які на нього покладено п. 4 розділу 7 Інструкції № 380.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлені належним чином.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що не заперечується сторонами.
Учасниками справи не заперечується, що ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку військовослужбовців ЗСУ, які потребують поліпшення житлових умов.
За змістом витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2024 № 6, житлова комісія військової частини НОМЕР_1 , вирішила: “Вважати доцільним виключити з числа службових однокімнатну квартиру жилою площею 16,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та надати її для постійного проживання сім`ї майора ОСОБА_1 , складом 3 (три) особи, з залишенням військовослужбовця та членів його сім`ї з квартирного обліку. Вислуга на військовій службі понад 20 років. /а.с.11/
Вказаний протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2024 № 6 затверджено командиром військової частини НОМЕР_1 23.07.2024.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.07.2024 № 207 відповідно до розділу VIII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, затверджено рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 6 від 23 липня 2024 року: “ 3.7. Виключити з числа службових 1-кімнатну квартиру жилою площею 16,1 кв, м. за адресою: АДРЕСА_1 та надати її для постійного проживання сім`ї майора ОСОБА_1 , складом 3 (три) особи, який має вислугу на військовій службі 20 календарних років, з залишенням військовослужбовця та членів його сім`ї на квартирному обліку.
Порушити клопотання на адресу начальника КЕВ міста Полтави про зміну статусу службової однокімнатної квартири жилою площею 16,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 - виключення її з числа службових та надання її в якості постійного проживання сім`ї майора ОСОБА_1 ".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі № 440/10464/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено.
Цим судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненаправлення наказу командира військової частини від 23.07.2024 № 207 про надання ОСОБА_1 житлового приміщення для постійного проживання разом із затвердженим командиром військової частини протоколом засідання житлової комісії військової частини від 23.07.2024 № 6 та обліковою справою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 направити наказ командира військової частини від 23.07.2024 № 207 про надання ОСОБА_1 житлового приміщення, квартири, в якій він проживає, для постійного проживання разом із затвердженим командиром військової частини протоколом засідання житлової комісії військової частини від 23.07.2024 № 6 та обліковою справою ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава.
На виконання рішення суду Військова частина НОМЕР_1 направила на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава наказ про надання позивачу житлового приміщення для постійного проживання, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 .
Листом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава від 25.04.2025 № 542/1122 повернуто на адресу Військової частини НОМЕР_1 облікову справу ОСОБА_1 без реалізації. 
У вказаному листі зазначено, що наразі для забезпечення своєчасних заходів, спрямованих на посилення соціального захисту стосовно забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, осіб звільнених з військової служби, що законно перебувають на квартирному обліку (далі військовослужбовці) та членів їх сімей житловими приміщеннями для постійного проживання шляхом виключення з числа службового, розроблений Алгоритм підготовки та подання на розгляд пропозицій щодо забезпечення постійним житлом шляхом його виключення із числа службового (далі - Алгоритм). Цей Алгоритм затверджений 04.03.2025 рішенням Міністра оборони України № 7571/з/l.
Позивач ОСОБА_1 також звертався до відповідача зі заявою про вчинення дій, передбачених пунктами 3-7 розділу VIІ “Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями”, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 № 380.
Так, у заяві від 17.04.2025 року ОСОБА_1 просив підготувати список надання житлової площі для постійного проживання – квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , та направити вказаний список, підписаний начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою цього військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання та копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України.
Листом Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава від 25.04.2025 № 542/1130 повідомлено позивача про те, що оскільки будь-яких зобов`язань рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 по справі № 440/104624/24 на Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтава не покладено, підстави для подальшого направлення документів на розгляд комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями відсутні.
Вважаючи протиправними відмови відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що право позивача є порушеним, а відповідач діяв не в порядку та не у спосіб, що приписані йому нормативно. При цьому, суд зазначив, що Належним способом захисту позивача буде визнання протиправними дій Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава щодо відмови у підготовці списку надання житлової площі для постійного проживання - квартири, в якій проживає ОСОБА_1 ; та зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава вчинити дії, передбачені пунктом 4 розділу VII “Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями”, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 № 380, а саме: підготувати список надання житлової площі для постійного проживання - квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , та направити указаний список, підписаний начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою цього військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання та копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог в іншій частині, суд зазначив, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача вчинити дії, передбачені пунктами 3, 5 - 7 розділу VII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 № 380, не підлягають задоволенню, оскільки відповідні пункти Інструкції не врегульовують дії відповідача, що є предметом спору. Також не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача направити документи безпосередньо на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України, адже пункт 4 розділу VII Інструкції № 380 передбачає алгоритм, за яким документи направляються до ЦУІІЗ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи те, що позивачем рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржується, а доводи апеляційної скарги стосуються фактично лише висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, рішення суду переглядається з урахуванням приписів ч. 1 ст. 308 КАС України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до абзаців 1, 3, 4 частини 1 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Статтею 125 Житлового кодексу України передбачено, що без надання іншого жилого приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове жиле приміщення, не менш як десять років.
Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 (далі - Порядок № 1081), а саме, пунктом 3 встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання проводиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Отже, Порядком № 1081 на сьогодні передбачено по суті чотири способи забезпечення житлом військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше: 1) наданням один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого; 2) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, виключеного з числа службового; 3) надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб; 4) надання кредиту для спорудження (купівлі) житла (абзац 3 пункту 3 Порядку № 1081).
Наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 р. за № 1020/32472 (далі - Інструкція № 380, у редакції, чинній на час спірних правовідносин), яка визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).
Пунктом 1 розділу VІІ Інструкції № 380 визначено, що особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.
Відповідно до пункту 3 розділу VІІ Інструкції № 380 для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.
Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання.
Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Згідно з пунктом 4 розділу VІІ Інструкції № 380 на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23).
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.
Пунктом 5 розділу VІІ Інструкції № 380 визначено, що для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій).
За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови.
Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом.
У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами.
Згідно з пунктом 6 розділу VІІ Інструкції № 380 ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків).
Відповідно до пункту 7 розділу VІІ Інструкції № 380 затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.
До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання.
Відповідно до пункту 10 розділу VІІ Інструкції № 380 військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу.
Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком.
З урахуванням вимог частини першої цієї статті в Україні встановлюється така ієрархія нормативно-правових актів, закони приймаються на основі Конституції України, чинних міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, мають на території України вищу юридичну силу, ніж нормативно-правові акти, зазначені у пунктах 4-13 цієї частини, і є обов`язковими до виконання на території України (п. 3 ч. 2 ст. 19 Закону України “Про правотворчу діяльність” від 24 серпня 2023 року № 3354-IX, Закон чинний але не введений в дію на час воєнного стану).
Аналізуючи наведене правове регулювання, колегія суддів дійшла висновку, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку.
З матеріалів справи встановлено, що позивач на цей час є військовослужбовцем військової частини, має понад 20 років календарної вислуги років та перебуває на квартирному обліку військовослужбовців ЗСУ, які потребують поліпшення житлових умов.
За змістом витягу з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2024 № 6, житлова комісія військової частини НОМЕР_1 , вирішила: “Вважати доцільним виключити з числа службових однокімнатну квартиру жилою площею 16,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та надати її для постійного проживання сім`ї майора ОСОБА_1 , складом 3 (три) особи, з залишенням військовослужбовця та членів його сім`ї з квартирного обліку. Вислуга на військовій службі понад 20 років. /а.с.11/
Вказаний протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 23.07.2024 № 6 затверджено командиром військової частини НОМЕР_1 23.07.2024.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.07.2024 № 207 відповідно до розділу VIII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, затверджено рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 6 від 23 липня 2024 року: “ 3.7. Виключити з числа службових 1-кімнатну квартиру жилою площею 16,1 кв, м. за адресою: АДРЕСА_1 та надати її для постійного проживання сім`ї майора ОСОБА_1 , складом 3 (три) особи, який має вислугу на військовій службі 20 календарних років, з залишенням військовослужбовця та членів його сім`ї на квартирному обліку.
Порушити клопотання на адресу начальника КЕВ міста Полтави про зміну статусу службової однокімнатної квартири жилою площею 16,1 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 - виключення її з числа службових та надання її в якості постійного проживання сім`ї майора ОСОБА_1 ".
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 у справі № 440/10464/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено.
Цим судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненаправлення наказу командира військової частини від 23.07.2024 № 207 про надання ОСОБА_1 житлового приміщення для постійного проживання разом із затвердженим командиром військової частини протоколом засідання житлової комісії військової частини від 23.07.2024 № 6 та обліковою справою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 направити наказ командира військової частини від 23.07.2024 № 207 про надання ОСОБА_1 житлового приміщення, квартири, в якій він проживає, для постійного проживання разом із затвердженим командиром військової частини протоколом засідання житлової комісії військової частини від 23.07.2024 № 6 та обліковою справою ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава.
На виконання рішення суду Військова частина НОМЕР_1 направила на адресу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава наказ про надання позивачу житлового приміщення для постійного проживання, затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 .
Отже наявні усі, визначені пунктом 10 Інструкції, умови для реалізації права на виключення житла, яке займає позивач, з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання.
Відповідно до пункту 11 Порядку № 1081, житлове приміщення виключається із числа службового якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено із числа житлових приміщень.
Виключення житлового приміщення з числа службового проводиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.
Питання виключення квартир з числа службових на засіданнях Комісії з контролю за розподілом житла у гарнізонах ЗС України слід розглядати за такими критеріями: для військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі не менше 20 календарних років, а для осіб, звільнених у запас або відставку, які звільнені з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі - незалежно від вислуги років; для сімей померлих (загиблих) військовослужбовців, сімей, які мають у своєму складі інвалідів та тяжкохворих.
Відповідач лише повинен подати клопотання про розгляд цього питання разом з клопотанням начальнику гарнізону та командира військової частини.
Отже, не подаючи відповідне клопотання, відповідач порушує конституційні права позивача на житло та гарантії, передбачені Законом 2011-ХІІ, в той час як чинним законодавством не встановлено підстав для відмови квартирно-експлуатаційного органу у поданні клопотання про виключення житлового приміщення з числа службового до виконавчого органу відповідної ради.
Також, слід звернути увагу, що Інструкцією № 380 взагалі не передбачено повноважень КЕВ щодо повернення документів про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання, отриманих від військової частини.
Пункт 4 розділу VІІ Інструкції № 380 імперативно визначає, що на підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла) (додаток 23).
Отже, колегія суддів вважає, що відмовивши позивачу у підготовці списку надання житлової площі для постійного проживання – квартири в якій він проживає, та не направлення указаного списку, підписаного начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою цього військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини, відповідач діяв не у спосіб, встановлений законом, а з порушенням вимог Інструкції № 380, чим порушив права позивача.
Відповідно до пункту 4 розділу VII Інструкції № 380 згідно з Наказом Міністерства оборони № 404 від 19.06.2024 (набрав чинності 24.07.2024) викладено у такій редакції: "На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів з дня їх надходження готує список надання жилої площі для постійного проживання (додаток 23) (далі - список надання постійного житла), який затверджується командиром військової частини.
Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) невідкладно в межах строку, визначеного абзацом першим цього пункту, направляються до ЦУІІЗ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю".
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту позивача буде саме визнання протиправними дій Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава щодо відмови у підготовці списку надання житлової площі для постійного проживання - квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , та направленні указаного списку, підписаного начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою цього військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України та зобов`язання Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава вчинити дії, передбачені пунктом 4 розділу VII “Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями”, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 № 380, а саме: підготувати список надання житлової площі для постійного проживання - квартири, в якій проживає ОСОБА_1 , та направити указаний список, підписаний начальником КЕВ м. Полтава, з обліковою справою цього військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання та копією протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 до Центрального управління інженерно-інфраструктурного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями Міністерства оборони України.
Щодо посилання апелянта на лист заступника міністра оборони України № 7571/з/1 від 04.03.2025, то як було правильно зазначено судом першої інстанції, вказаний лист не містить будь-яких заборон щодо розгляду пропозицій щодо надання житла військовослужбовцям та членам їх сімей для постійного проживання шляхом виключення з числа службових.
Крім того, зазначений лист не може вважатись ані нормативним, ані розпорядчим актом керівника, яким визначається порядок надання житла військовослужбовцям та членам їх сімей для постійного проживання шляхом виключення з числа службових.
З аналогічних мотивів суд відхиляє посилання відповідача і на рішення (лист) заступника Міністра оборони України № 2551/з/5 від 04.11.2022.
На підставі наведених вище обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті судового рішення у цій справі, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи сторін отримали достатню оцінку.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Полтава залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.07.2025 по справі № 440/6250/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.В. Катунов   І.М. Ральченко