Головуючий у суді першої інстанції: Вовк О.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
справа № 755/5417/25
провадження №33/824/4174/2025 

3 жовтня 2025 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Шкоріна О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві адміністративну справу відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за статтею 122-2  та частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП)

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 26 червня 2025року,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 червня 2025року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави. 
Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 122-2 КУпАП закрито за відсутністю в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення.
Згідно із постановою судді, 08 березня 2025 року об 00-32 год. по вул. Алматинська, 2 у м. Києві, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Фольксваген Поло» державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимоги про зупинку, яку здійснено шляхом увімкнення проблискових маячків синього та червоного кольору на службовому автомобілі, був зупинений шляхом блокування на вул. Алматинська, 39 в м. Києві, чим порушив пункт 2,4 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за статтею 122-2 КУпАП.
Крім того, 08 березня 2025 року об 00-32 год. по вул. Алматинська, 39 у м. Києві, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген Поло» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився, чим порушив пункт 2,5 Правил дорожнього руху України. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 КУпАП.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, просить її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити. Зокрема, зазначає про те, що відеозапис не є належним та допустимим доказом, оскільки має суттєві порушення, а саме: він не є повним, не відповідає вимогам безперервності відеозйомки, що здійснювалось працівником поліції, надане відео починається з розмови між патрульними ще до зупинки автомобіля, який вони переслідують. На відео зафіксовано, що на всі питання водій відповідає чітко та спокійно, виконує законні вимоги працівників поліції. Протокол був складений з порушенням ст. 266 КУПАП та вимог Інструкції № 1452/735 від 09.11.2015 року «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість редакції». Працівники поліції не пояснили причини зупинки, як того, вимагає ст.. 35 ЗУ «Про національну поліцію», не вказав жодну з виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння у водія. Проходження огляду в медичному закладі водію не пропонували.
В тексті апеляційної скарги ОСОБА_1 викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 26 червня 2025року. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження посилається на те, що він не був повідомлений судом належним чином у встановленому законом порядку, його було позбавлено права на участь в судовому засіданні та розгляді справи. З постановою суду ознайомився 15 липня 2025 року. 
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції вважає за необхідне клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 26 червня 2025року, як такий, що пропущений з поважних причин.
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити. Крім того, пояснив, що в той день забрав свій автомобіль з місця, де залишив автомобіль його колега, з метою перепаркувати біля свого будинку. Його зупинили на мосту працівники поліції, не повідомивши причину зупинки, у зв'язку з чим він не пред'явив на їх вимогу документи. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп'яніння, він запитав, чи є у них результати повірки драгера, на що отримав негативну відповідь. З дозволу працівників поліції продовжив рух, але через 150 метрів рух його автомобіля був заблокований автомобілем поліції.
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що підстави для її задоволення відсутні у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Дані вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання  ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Як судом першої, так і апеляційної інстанції були досліджені докази в адміністративному провадженні, відповідно до яких вбачається наступне.
Судом досліджено наявні в справі письмові докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 265405 від 08 березня 2025 року; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапорти, складені уповноваженою на те особою; постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4220916 від 08 березня 2025 року стосовно ОСОБА_1 за частиною першою статті 126 КУпАП, за якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн; відео з нагрудної камери працівників поліції № 473869.
З відеозапису, який є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції встановлено, що відео розпочинається з того, що працівники поліції зупиняються біля «Фольксваген Поло» державний номерний знак НОМЕР_1 та підходять до водія даного транспортного засобу. Водій повідомляє, що тільки підійшов до автомобіля і дуже здивований, що його транспортний засіб знаходиться на перехресті, документи та телефон він залишив вдома. Працівники поліції просять водія повідомити своє прізвище, на що останній каже: « ОСОБА_2 ». При перевірці працівниками поліції своєї бази, встановлюють, що водієм є ОСОБА_1 та просять надати документи. Водій заперечує, що він ОСОБА_1 та пропонує працівникам поліції винагороду. Після чого, працівники поліції роз`яснюють відповідальність за надання неправомірної винагороди та повідомляють ОСОБА_1 , що вони бачили, що автомобіль «Фольксваген Поло» державний номерний знак НОМЕР_1 , знаходячись на перехресті, скотився, а ОСОБА_1 після даних дій сів за кермо. В подальшому, при спілкуванні з ОСОБА_1 працівники поліції виявляють у останнього ознаки алкогольного сп`яніння та пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер Алкотестер» чи в медичному закладі, на що ОСОБА_1 знову пропонує працівникам поліції винагороду. Пізніше, працівник поліції неодноразово пропонуючи пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснює ОСОБА_1 його права та обов`язки і показує «Драгер Алкотестер», запитуючи у ОСОБА_1 чи розпакувати даний прилад, на що останній відмовляється. ОСОБА_1 повідомляють, що на нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП.Працівники поліції складають на ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 130, 122-2 КУпАП, при цьому останній починає погрожувати працівникам поліції та при ознайомленні з протоколом за статтею 130 КУпАП відмовляється від підпису.
Оцінивши зазначені докази, які наявні в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно із п. п. 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями статті 130 КУпАП передбачено, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні. 
Відмовившись від проходження огляду на стан сп'яніння, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.
На відеозаписі не зафіксовано жодної погрози, тиску або інших незаконних дій з боку працівників поліції в бік водія, водій був вільний у висловлюванні своєї позиції, ніхто не примушував давати або не давати пояснення, проходити або не проходити огляд, таким чином це була усвідомлена добровільна позиція водія відмовитися від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Поведінка водія на відеозаписі свідчила про те, що останній свідомо відмовився від проходження такого огляду.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності у ОСОБА_3 ознак сп`яніння, що вбачається з відеозапису, не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваної постанови, оскільки самі по собі такі доводи на висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не впливають. Виявлені працівниками поліції у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння зафіксовані в протоколі, в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, щодо яких ОСОБА_1 зауваження не висловлював.
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що протокол складений з порушенням стт.266 КУпАП та Інструкції, оскільки після зупинки транспортного засобу працівники поліції не пояснили причину зупинки, не вказали на жодну з виявлених працівником поліції ознак алкогольного сп'яніння у водія, є безпідставними та спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.
Що стосується посилання ОСОБА_1 на та, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є неналежним та недопустимим доказом, оскільки не є повним, не відповідає вимогам безперервності відеозйомки, то і в цій частині такі доводи не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки наявним у справі відеозаписом безперервно зафіксовано саме ті обставини, які мають значення для встановлення обставин справи згідно викладеної у протоколі суті правопорушення, а саме ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Фольксваген Поло» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, поведінка, яка не відповідає обстановці) від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився. Чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Всі інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Такі доводи апелянта не спростовують встановлених обставин того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, зазначено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Судом першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Адміністративне стягнення  ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП. 
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що постанова судді Подільського районного суду міста Києва від 24 березня 2025 рокупро притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та за ст. 122-2 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 26 червня 2025 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 26 червня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та за ст. 122-2 КУпАП залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: О.І. Шкоріна