Справа № 354/1213/25 
Провадження № 33/4808/121/26 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Сурмачевського А.Ю.,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сурмачевського Андрія Юрійовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з судовий збір. 

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Правопорушення вчинено за наступних обставин.
21 серпня 2025 року о 01 год. 25 хв. громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Citroen Jumpy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Поляниця, вул. Подина, 223, Надвірнянський район, Івано-Франківської області, під час дії комендантської години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою громадянина ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням газоаналізатора Драгер алкотест 7510 arlm 0288, на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду 2,03 % проміле. 
Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України.

Адвокат Сурмачевський А.Ю. в апеляційній скарзі просить постанову судді суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.
Вважає, що рішення суду незаконним та необґрунтованим у зв`язку з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Зазначає, що ОСОБА_1 заперечує факт керування транспортним засобом, оскільки його автомобіль був припаркований і не рухався, в момент приїзду працівників поліції він не виконував функції водія, а просто перебував у авто.
Вказує, що відеозаписи підтверджують його невинуватість та фіксують істотні порушення з боку працівників поліції.
Наголошує, що протокол містить ознаки фальсифікації та грубі помилки, а саме особа яка складала протокол мала шеврон Харківського УПП, а в протоколі вказано що це був поліцейський УПП Івано-Франківської області. Також протокол був складений не на місці події, а у відділенні поліції, що також є порушеннями.
Звертає увагу, що рапорт не відображає всіх обставин справи, а також зазначені відомості які суперечать іншим матеріалам справи.
Також наголошує, що направлення складено у КНП ПОКЦПЗ ІФ ОР, однак відповідно до вимог Інструкції особа має доставлятись у найближчий медичний заклад для огляду, а найближчим медичним органом у даному випадку був КНП «Яремчанська ЦМЛ». 
Зазначає, що ОСОБА_1 не було забезпечено реальну допомогу адвоката, хоча останній бажав скористатися таким правом, однак працівниками поліції було відмовлено ОСОБА_1 у такому, мотивуючи що чекати адвоката вони не будуть.

Адвокат Сурмачевський А.Ю. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено. Просив задовольнити апеляційну скаргу та розглядати її без участі ОСОБА_1 .
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.
Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не було забезпечено реальну допомогу адвоката, хоча останній бажав скористатися таким правом не є слушним, оскільки право на захист виникає не в момент зупинення водія, а з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та роз`яснення прав, оскільки в справі про притягнення до адміністративної відповідальності рішення приймає суд, а не працівники поліції. Працівниками поліції було роз`яснено права передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема право особи користуватися юридичною допомогою адвоката. Дане право було реалізоване ОСОБА_1 , про що свідчить залучення адвоката, який представляє його інтереси в суді. Тому вважаю, що у даному випадку не порушено право ОСОБА_1 на захист.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21 серпня 2025 року серії ЕПР1 № 429407 (а.с. 1) 21 серпня 2025 року о 01 год. 25 хв. громадянин ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Citroen Jumpy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в с. Поляниця, вул. Подина, 223, Надвірнянський район, Івано-Франківської області, під час дії комендантської години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою громадянина ОСОБА_1 проводився у встановленому законодавством порядку із застосуванням газоаналізатора Драгер алкотест 7510 arlm 0288, на місці зупинки транспортного засобу, результат огляду 2,03 % проміле. Цим порушив вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обвинувачення є зрозумілим та таким, що не підлягає будь-якому подвійному тлумаченню.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським В2Р1Б1 УПП в Івано-Франківській області сержантом поліції Дмитрієнком А.М. з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.
ОСОБА_1 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердив, що йому роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, від дачі пояснень відмовився.
Звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу, свідчить про відповідальність за його зміст.
Твердження апелянта про те, що протокол містить ознаки фальсифікації та грубі помилки, а саме те що особа яка складала протокол мала шеврон Харківського УПП, а в протоколі вказано що це був поліцейський УПП Івано-Франківської області не впливає на рішення суду, щодо доведеності вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9. а Правил дорожнього руху
Також не впливає на висновки суду першої інстанції той факт, що протокол був складений не на місці події, а у відділенні поліції, оскільки КУпАП закріплює обов`язок складення протоколу про адміністративне правопорушення не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, проте не містить обов`язковості його складання саме на місці зупинки транспортного засобу.
Роздруківка із результатом огляду з використанням спеціального технічного засобу (а.с. 2), щодо ОСОБА_1 засвідчує результат тесту, проведеного за допомогою приладу «Drager Alcotest 7510» - 2,03 ‰ проміле, який значно перевищує гранично допустиму норму (0,2 проміле). ОСОБА_1 не підписав роздруківку.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками, такими як: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення мови пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою «Drager Alcotest 7510», з результатом 2,03 ‰ проміле, з результатом огляду ОСОБА_1 погодився та підписав акт.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у КНП ПАЦ ІФОР (а.с. 5), вбачається, що водій ОСОБА_1 , в якого виявлені ознаки сп`яніння – запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення мови не пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки такий огляд було проведено на місці зупинки, з яким він погодився.
Твердження апелянта про те, що направлення складено у КНП ПОКЦПЗ ІФ ОР, однак відповідно до вимог Інструкції особа має доставлятись у найближчий медичний заклад для огляду, а найближчим медичним органом у даному випадку був КНП «Яремчанська ЦМЛ» є слушним, однак є очевидною опискою, оскільки з відеозаписів вбачається, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти повторний огляд саме у КНП Яремчанській ЦМЛ, але від такої пропозиції ОСОБА_1 відмовився. Оскільки водій не доставлявся у медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння то направлення лише фіксує факт такої відмови.
В рапорті поліцейського УПП в Х/О ДПП А.Дмитрієнка від 21 серпня 2025 року (а.с. 6), вказано, що 21 серпня 2025 року приблизно в 01 год. 25 хв. під час патрулювання в с. Поляниця, вул. Подина, 223, Надвірнянський район, Івано-Франківської області, було виявлено автомобіль марки Citroen Jumpy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого порушував комендантську годину. Під час зупинки транспортного засобу та спілкування із водієм ОСОБА_1 , в останнього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, порушення мови. Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер, на що водій погодився, тест показав 2,03 проміле, що стало причиною для складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховую, що рапорти поліцейських за своїм правовим змістом є документами, якими поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами. Тому твердження апелянта про те, що рапорт не відображає всіх обставин справи і в ньому зазначені відомості які суперечать іншим матеріалам справи не є слушним.
На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 8), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано розмову працівників поліції із водієм транспортного засобу марки Citroen Jumpy, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Поліцейські встановити особу водія, який перебував за кермом вказаного транспортного засобу та яким виявився ОСОБА_1 . У ході подальшого спілкування працівники поліції повідомили водія про причину зупинки - порушення комендантської години та вказали на наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння у зв`язку з чим запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або у найближчому медичному закладі. Також працівники поліції роз`яснили наслідки такої відмови. ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом та правомірність своєї зупинки не заперечував та на пропозицію поліцейських добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Далі зафіксовано процедуру проходження огляду на стан сп`яніння, з результатом 2,03 ‰ проміле, з яким ОСОБА_1 погодився. Заперечень не висловлював, бажання проходити медичний огляд на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, якому надано право на проведення таких оглядів не заявляв. Однак заявив клопотання, що бажає скористатись допомогою адвоката, після чого зателефонував своєму захиснику, однак останній на місце події не прибув. Також після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 , у працівників поліції у газоаналізаторі розрядився акумулятор, а тому ОСОБА_1 у супроводі поліцейських був доставлений до відділку поліції у с. Поляниця. У відділенні поліції ОСОБА_1 було роз`яснено його права, також працівники поліції роздрукували результати тестування на алкоголь, але ОСОБА_1 не погодився з такими результатами. Далі поліцейські повторно роз`яснили ОСОБА_1 його право у разі незгоди із результатами огляду на місці, пройти такий огляд у найближчому медичному закладі КНП «Яремчанська ЦМЛ», але від такої пропозиції ОСОБА_1 відмовився. Також зафіксовано процес складання процесуальних документів, оголошення їх змісту ОСОБА_1 , який їх підписав та отримав копії.
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Твердження апелянта про те, що відеозаписи лише підтверджують невинуватість ОСОБА_1 та фіксують істотні порушення з боку працівників поліції не є слушним, оскільки досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи та фіксують порушення ОСОБА_1 вимоги п. 2.9. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також не є слушним твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, його автомобіль був припаркований і не рухався, в момент приїзду працівників поліції він не виконував функції водія, а просто перебував у авто, оскільки коли працівники поліції підійшли до автомобіля то транспортний засіб був з увімкненим двигуном за кермом якого перебував ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не заперечував факт керування транспортним засобом та правомірність своєї зупинки.
Крім того причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 
Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.9. а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Наявні у матеріалах справи докази підтверджують, що водій ОСОБА_1 у якого поліцейським виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, на пропозицію поліцейського пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, з результатами якого – ОСОБА_1 погодився. 
Оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду, який він пройшов на місці, поліцейські не мали підстав доставляти його до закладу охорони здоров`я для проходження повторного огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Таким чином, вважаю, що в даному випадку дотримано приписів Інструкції, Порядку та ст. 266 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вважається таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку.
Отже за результатами апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу у зв`язку з виявленими ознаками сп`яніння, пройшов огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, та встановлено стан сп`яніння, а тому вважаю, що матеріалами провадження у своїй сукупності поза розумним сумнівом доведено, що ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу та керував ним у стані сп`яніння.
Обставин, які б підтверджували позицію сторони захисту щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сурмачевського Андрія Юрійовича, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 16 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло