Справа № 442/9468/25
Провадження №3/442/47/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
22 січня 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Медведик Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,- 
в с т а н о в и в :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №527458 від 29.11.2025 року, ОСОБА_1 29.11.2025 року о 22 год 22 хв в смт Підбуж Дрогобицького району, вул.Дружби, керував автомобілем «Вольцваген Каді» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Драгер», чим порушив п.2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в той час проходив по вулиці Дружби і побачив, як зі сторони головної дороги прямує поліцейський автомобіль, наближається до двох стоячих із виключеними моторами машин; обабіч дороги розбігаються люди. Спочатку для себе це сприйняв за мобілізаційні заходи. Сам не боявся і продовжив прямувати в ту сторону, оскільки має відстрочку. Тих четверо, які втікали не розгледів, біля автомобіля впізнав тільки ОСОБА_2 . Потім іще посходились люди. Стало гамірно. Казав поліцейським, що не кермував жодним з автомобілів. А вони, що тоді автоматично будуть складати протокол. Тоді на їх переконання й дихнув, а треба було взагалі їх не слухати. Має на утриманні троє дітей, дружина вагітна четвертою; є учасником бойових дій; займається волонтерством, кожного місяця їздить на схід. 
Допитаний як свідок в судовому засіданні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прож. смт. Підбуж по вул. Дружби,96, оператор оброблювального верстату ТзОВ «Мрія» повідомив суду наступне. Автомобіль фольксваген взагалі був не на ходу, з нього витекла солярка і він підлягав ремонту. Власник фольксвагена Кадді – ОСОБА_4 і його брат ОСОБА_5 коли під`їжджала поліцейська машина налякались ТЦК і повтікали, а він залишився на місці. Всі інші також тікали, бо не мали при собі військово-облікових документів, крім нього. Звідки в той час йшов ОСОБА_6 не знає, але автомобілем цим він взагалі ніколи не керував й відношення до нього не має.
З оглянутого диску, долученого до матеріалів справи, вбачається наступне. 
На відеозаписі 01460_00146020251129222337_0007А працівник поліції, стоячи між двома автомобілями, переконує ОСОБА_1 , що він був водієм і що має цьому відеодокази. Продовжує називати його водієм та повідомляє, що той потім буде доказувати, що він не водій.
На відеозаписі 01460_00146020251129225332_0008А відображено словесну перепалку поліцейського з юрбою чоловіків з використанням ненормативної лексики.
На відеозаписі 01460_00146020251129225904_0009А поліцейський встановлюючи особу ОСОБА_1 і задаючи при цьому питання яким той керував транспортним засобом, сам же на це питання й відповідає. ОСОБА_1 заперечує. Поліцейський продовжує повідомляти про виявлену ознаку алкогольного сп`яніння «тремтіння пальців рук». ОСОБА_1 заперечує витягнувши руку в бік поліцейського, той витягує свою і каже: «Як немає ?» (обидві руки при цьому однаково стабільно тримаються в кадрі). Пропонує пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, висловлюючись буквально «на місці зупинки». Переконує дихнути в Драгер. Той дихає і оголошується результат 0,24. Слід за цим поліцейський каже, що відео припиняється для складання адмінматеріалів.
На відеозаписі WhatsApp відображено рух поліцейського автомобіля, який прямує по пустельній вулиці, за мостом розвертається в зворотний бік. Проїжджає назад якусь відстань і заїжджає в провулок, зупинившись між двома порожніми з виключеним фарами автомобілями марки ВАЗ та Вольксваген. Ззаду фольксвагена виходить один чоловік, спереду – другий, на задньому плані розбігаються по узбіччях іще декілька людей.
Таким чином, із досліджених судом матеріалів справи, вбачається, що жодних доказів керування транспортним засобом не тільки ОСОБА_1 , але й будь-якою іншою особою суду не представлено. Більш того, з часу появи фольксвагена кадді в зоні відеозйомки поліцейським автомобілем, перший був в знерухомленому стані без жодної особи як в середині, так і такої що б з нього виходила.
Ці обставини підтверджуються відеозаписом події, показами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, показами свідка, як окремо кожним, так і в їх сукупності.
Другою вагомою причиною, яка виключає факт адміністративного правопорушення є недотримання поліцейським вже процедурного алгоритму дій, передбаченого ст.266 КУпАП, що у відповідності до ч.5 цієї норми, як огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданням у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.
Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З`ясовуючи обставини, суд повинен виходити з положень ст. 251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно із п. 27 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9 Правил дорожнього руху, згідно з якими водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, відповідальність за ст. 130 КУпАП настає саме за умови керування водієм транспортного засобу у стані наркотичного сп`яніння.
У той же час, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Керування транспортним засобом - це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху - для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, оскільки саме по собі перебування особи в транспортному засобі, в тому числі й на місці водія, не доводить факт керування транспортним засобом, а надто, - перебування особи біля транспортного засобу, при цьому, який їй не належить.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд, який викладено у постанові 08.07.2020 (справа № 463/1352/16-а).
Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки не доводяться беззаперечними доказами.
У рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".
Крім цього, Європейський суд з прав людини підкреслив, що обов`язок адміністративного органу нести тягар доведення є складовою презумпції невинності і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до скоєння порушення.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.130, 247, 251, 266, 276, 283, 284 КУпАП, суддя
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Медведик Л.О.