Справа № 675/1786/25 
Провадження №  3/675/11/2026  

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 січня 2026 року м. Ізяслав
Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Пашкевич Р. В., за участі секретаря судового засідання Гедзенюк В. В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, штатна посада – начальник командного пункту – заступник начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 , тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 , підполковника, посвідчення офіцера серії НОМЕР_2 , видане військовою частиною НОМЕР_3 11.12.2024, рнокпп – НОМЕР_4 ,
за ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в :
Згідно протоколу ЛВХ №456 від 24.10.2025 року встановлено, що на виконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 від 17.10.2025 року №671/1/17068 щодо проведення профілактичних заходів, спрямованих на виявлення причин і умов, що сприяють вчиненню самовільного залишення військової частини, посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 21.10.2025 року по 22.10.2025 року проведено вибіркову перевірку організації та здійснення належного обліку та контролю особового складу посадовими особами штабу військової частини НОМЕР_1 .
В ході проведення перевірки виявлено наступні порушення керівних документів:
У військовій частині НОМЕР_1 розпочато впровадження електронного обліку особового складу з 01.09.2025 року. Станом на 22.10.2025 року електронний облік особового складу ведеться лише в управлінні військової частини НОМЕР_1 .
Під час перевірки 21.10.2025 року в місці тимчасового розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 (більш точна адреса не розголошується) близько 12 год. 00 хв. було виявлено порушення вимог пункту 7 розділу XV Інструкції №280 у військовій частині НОМЕР_1 за період з 01.03.2025 року по 31.08.2025 року. Виявлено, що у стройовій частині відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 відсутня добова відомість (додаток 66 Інструкції №280) за період з 01.03.2025 року по 30.08.2025 року, яка призначена для ведення статистичного обліку особового складу військової частини, та не окремих батальйонів (дивізіонів) і відображає штатну, спискову чисельність особового складу військової частини та її зміни, які сталися за минулу добу. Добова відомість посадовими особами стройової частини відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 не відпрацьована, начальником штабу військової частини не перевірялась та не підписувалась. Відсутня та не заведена не пронумерована, не прошнурована, не опечатана мастиковою печаткою та не засвідчена підписом посадової особи, відповідальної за ведення діловодства, книга добових відомостей.
В підпорядкованих батальйонах військової частини НОМЕР_1 електронний облік станом на 22.10.2025 року не заведений та не ведеться. В порушення вимог пункту 7 розділу XV Інструкції №280 добові відомості батальйонів не відпрацьовуються та до штабу військової частин НОМЕР_1 не подаються. 
В підпорядкованих батальйонах військової частини НОМЕР_1 облік особового складу здійснюється зі значними порушеннями розділу XV Інструкції № 280, а саме: відсутні книги обліку особового складу батальйонів та рот, іменні списки для проведення вечірньої повірки в батальйонах та ротах вчасно не заповнюються.
У військовій частині НОМЕР_1 станом на 22.10.2025 року та починаючи з травня 2025 року в порушення вимог пункту 30 розділу II Інструкції №280 та пункту 2.3.4. Інструкції № 40 документування зарахування особового складу до списків військової частини, на види забезпечення та виключення з них, перебування на лікуванні та повернення на службу з лікувального закладу, звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я і виходу на службу після хвороби, прийняття та здавання військовослужбовцями справ і посади, вибуття у відрядження, відпустку, на навчання, прибуття з відрядження, відпустки, навчання, зарахування на харчування та інших питань, пов`язаних з переміщенням військовослужбовців протягом доби здійснюється без наказів командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині. Проекти накази відпрацьовуються в електронному вигляді без подальшого роздрукування, погодження проектів наказів відповідними посадовими особами військової частини (в тому числі помічником командира частини з правової роботи) не здійснюється, на підпис командиру військової частини проекти наказів не подаються, мастичною печаткою не скріпляються, що створює передумови та можливості для вільного внесення змін в проекти наказів за попередні дати та виникнення правопорушень та зловживань під час нарахування грошового забезпечення військовослужбовцям, організації та здійснення харчування, організації та здійснення видачі ПММ.
Під час вибіркової перевірки також виявлено критичні порушення вимог пунктів 2.8.1.20, 3.9.6 та 3.9.7 Інструкції №40 в частині, що стосується вимог щодо реєстрації наказів командира військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності та основної діяльності.
Вибірковою перевіркою виявлено, що з початку 2025 року і по 22.10.2025 року включно фактично відсутня реєстрація наказів командира військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності та основної діяльності. Облік зазначених наказів командира військової частини НОМЕР_1 здійснювався лише шляхом внесення запису в таблицю EXCEL на персональному комп`ютері начальника адміністративної групи штабу військової частини НОМЕР_1 , всупереч вимогам щодо реєстрації наказів командира військової частини в захищеній системі СЕДО або можливій на перехідний період реєстрації наказів в журнальній формі з дотриманням вимог щодо внесення журналу реєстрації до номенклатури справ військової частини, обов`язкової реєстрації журналу реєстрації, нумерації сторінок, скріплення прошитих сторінок мастиковою печаткою.
Виявлене порушення створює передумови та можливості для вільного внесення змін в проекти наказів за попередні дати та виникнення правопорушень та зловживань стосовно призначення розслідувань нещасних випадків, спеціальних розслідувань, службових розслідувань та перевірок щодо невиконання або неналежного виконання службових обов`язків, невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших нормативних документів, порушень військової дисципліни, порушень у сфері охорони державної таємниці, пошкодження техніки чи втрати майна, притягнення військовослужбовців до дисциплінарної відповідальності, преміювання військовослужбовців.
Під час перевірки виявлено порушення вимог 2.8.1.9 Інструкції № 40 в частині, що стосується порядку доведення наказів командира військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності та основної діяльності до виконавців. Виявлено, що жоден з наказів командира військової частини НОМЕР_1 про призначення службових розслідувань за фактом самовільного залишення військової частини військовослужбовцями підрозділів військової частини НОМЕР_1 не доведений під підпис до виконавців - посадових осіб, що призначені для проведення службових розслідувань.
Таким чином, контроль за виконанням наказів командира військової частини НОМЕР_1 начальником штабу військової частини не здійснюється.
Виявлене порушення створює передумови та можливості для уникнення дисциплінарної, адміністративної та кримінальної відповідальності військовослужбовцями, що скоїли СЗЧ, а також корупційні ризики з боку посадових осіб, що призначені для проведення службових розслідувань.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.07.2025 року №187, підполковник ОСОБА_1 з 01.07.2025 року тимчасово виконує обов`язки начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 .
З пояснень начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 встановлено, що посадова особа допускала виникнення виявлених порушень, пояснюючи ситуацію значним робочим навантаженням та відсутністю фахової освіти. В той же час, відповідно до рапорту підполковника ОСОБА_1 (вх. №2682 від 01.07.2025 року) вказана посадова особа прийняла справи та відповідну посаду та приступила до виконання своїх функціональних обов`язків в повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, під час виконання своїх посадових обов`язків, підполковник ОСОБА_1 , недбало ставлячись до виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану і особливого періоду, неналежним чином виконав вищевказані вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, не організував роботу штабу і не здійснював щоденне керування нею, не знав про справжній стан справ у підрозділах військової частини НОМЕР_1 , а також про хід виконання поставлених перед ними завдань, не організував своєчасне й правильне доведення до підрозділів і служб усіх наказів командира військової частини НОМЕР_1 , а також перевірку їх виконання; особисто не доводив найважливіші накази та не перевіряв їх виконання, не здійснював щоденне керування веденням обліку особового складу у військовій частині НОМЕР_1 .
Таким чином, тимчасово виконуючий обов`язки начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 , будучи військовою посадовою особою та виконуючи обов`язки військової служби, в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 11, 16, 68, 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 30 розділу II та пункту 7 розділу XV Інструкції №280, пункту 2.3.4. Інструкції № 40 та вимог пояснення до Додатку 1 Інструкції № 40, а також пункту 7.1. Положення про командування військової частини НОМЕР_1 , неналежно виконував свої службові обов`язки через недбале ставлення до них, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, та зазначив, що дійсно він у період часу з 01.07.2025 року тимчасово виконував обов`язки за посадою начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 , тому що так визначив ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , якого він попередив про відсутність відповідної освіти та професійних навиків. 
Звертав увагу суду, що саме ОСОБА_2 , був призначений на посаду начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 ще в червні 2024 року та безпосередньо налаштовував роботу щодо ефективного та якісного виконання обов`язків відділення персоналу та стройової частини штабу, маючи досвід та відповідний рівень освіти. Посаду від штатного начальника штабу ОСОБА_2 було передано ОСОБА_1 09.09.2025 року, згідно його рапорту, але безпосередній контроль за виконанням ОСОБА_1 завдань стройової частини штабу здійснював саме ОСОБА_2 .
Також вказав, що перебуваючи за посадою тимчасово виконуючого обов`язки за посадою начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 , ним неодноразово були віддані розпорядження штабу для надання допомоги, а саме: відрядження до штабу частини персоналу військовослужбовців з інших підпорядкованих підрозділів.
Зазначив, що жодного обов`язку покладеного нормами законодавства про військову службу правопорядку у Збройних Силах України ним не порушено та не ставиться в провину, які саме службові обов`язки він, начебто, порушив, в протоколі не зазначено, пояснив, що не допускав недбалого ставлення військової службової особи до військової служби в умовах воєнного стану, оскільки виконував усі накази.
Висновки, які зазначені в протоколі ЛВХ №456 від 24.10.2025 року є припущеннями і не підтверджені об`єктивними доказами. Упродовж проходження військової служби він неодноразово демонстрував сумлінне ставлення до виконання своїх посадових обов`язків, зокрема: своєчасно і якісно виконував накази командування, дотримуючись дисципліни та внутрішнього розпорядку; не мав порушень військової дисципліни, про що свідчать матеріали особової справи та відсутність дисциплінарних стягнень; проявляв ініціативу та відповідальність у виконанні службових завдань; дбав про безпеку підлеглого складу, діючи відповідно до статутів Збройних Сил України. Відповідна позиція ОСОБА_1 викладена в також письмових поясненнях від 24.10.2025 року, які містяться в матеріалах справи.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 2 ст. 7 КпАП України провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як встановлено в судовому засіданні, згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 11 від 05.07.2024 року, майора ОСОБА_1 призначено наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.06.2024 року №664 на посаду начальника командного пункту – заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 , який прибув з військової частини НОМЕР_6 АДРЕСА_4 , з 05.07.2024 року зарахувати до списків особового складу частини та на всі види забезпечення, а на продовольче забезпечення – з 06.07.2025 року, і вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.
В подальшому, витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №187 від 01.07.2025 року та № 260 від 09.09.2025 року, підполковника ОСОБА_1 , начальника командного пункту – заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 , допущено до тимчасового виконання з 01.07.2025 року за не вакантною посадою, а з 09.09.2025 року - за вакантною посадою начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до тимчасового виконання обов`язків за посадою.
Повноваження начальника штабу визначено положенням про командування військової частини НОМЕР_1 , яке затверджене наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 13.08.2024 року, витяг з якого долучено до матеріалів справи.
Згідно службової характеристики начальник командного пункту – заступник начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_1 , за час проходження служби, зарекомендував себе з позитивної сторони. Військовослужбовець свою роботу виконує добре, завдання виконуються без порушень термінів. Функціональні обов`язки виконує добре. На критику та зауваження реагує адекватно, правильні висновки робить. Здатний критично оцінювати свою діяльність. Знає вимоги статутів і правильно їх застосовує. Має достатньо високий рівень мотивації до військової служби та професійного самовдосконалення.
Під час виконання службових обов`язків проявляє активність і наполегливість. Здатний критично оцінювати свої дії. Наполегливий, завжди здатний виділити головне. Принциповий, має власну точку зору, вміло відстоює її. Користується авторитетом серед колег. В повній мірі підвищує особисті професійні знання. Володіє професійними знаннями, уміннями та навичками для виконання посадових обов`язків. Має високе почуття відповідальності. Мислить творчо, схильний до пошуку сміливих та оригінальних рішень, всебічно їх обґрунтовує. У складних обставинах орієнтується достатньо швидко та здатний прийняти правильне самостійне рішення. Підтримує добрі відносини з оточуючими, товариський, комунікабельний та тактовний.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що вони є військовослужбовцями, та проходять службу в одній військовій частині із ОСОБА_1 . Повідомили, що в діях ОСОБА_1 відсутні будь-які дії, які б могли свідчити про його недбале ставлення до військової служби. Охарактеризували його як надійного, відповідального та добросовісного офіцера, який неухильно дотримується вимог військової служби та виконує свої посадові обов`язки у повному обсязі. Крім того, свідок ОСОБА_4 підтвердив суду, що ОСОБА_1 тимчасово виконує обов`язки за посадою начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 лише з вересня 2025 року, тоді як в період з червня 2024 року до вересня 2025 року обов`язки за відповідною посадою були покладені та виконувались ОСОБА_2 .
Частиною другою статті 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.
Об`єктивною стороною недбалості, тобто недбале ставлення до служби передбачає невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. При цьому, якщо особа не мала реальної можливості взагалі проявити ставлення до своїх службових обов`язків, то не можна говорити про те, що воно було недбалим чи несумлінним (хвороба, відсутність досвіду, нетривалість служби). Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.
Верховний Суд України у своїй постанові від 21.05.2021 року справі №185/12161/15-к вказав, що, при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.
Відповідно до ст.ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
З комплексного аналізу наведених норм можливо дійти висновку, що у випадку притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 172-15 КУпАП суть адміністративного правопорушення має бути викладена таким чином, щоб особа, яка притягується до адміністративної відповідальності розуміла, в чому саме полягає її недбале ставлення до військової служби, з зазначенням конкретної дії чи бездіяльності, яка порушує порядок проходження військової служби, визначений Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» або, відповідно до ч. 4 ст. 2 вказаного Закону, іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Несумлінне ставлення службової особи до своїх службових обов`язків, передусім, характеризує поведінку (дію або бездіяльність) при недбалості. Вона означає, що за наявності об`єктивної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, службова особа безвідповідально ставиться до виконання своїх обов`язків, у зв`язку з чим виконує їх неналежним чином (неякісне, неточно, неповно, поверхнево, несвоєчасно тощо) або взагалі не виконує службові обов`язки, які входять до її компетенції. Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.
Отже, для об`єктивної сторони недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи; б) коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом у встановленому порядку; в) яким способом і які конкретні дії суб`єкт повинен був здійснити за даних обставин; г) чи мав він реальну можливість виконати ці дії; д) в чому виразилися допущені ним порушення.
Так, аналізуючи матеріали протоколу ЛВХ №456 від 24.10.2025 року, слід зробити висновок, що вина ОСОБА_1 підтверджується лише самим протоколом про адміністративне правопорушення ЛВХ №456, складеним уповноваженою особою, однак з порушенням вимог статей 254 - 256 КУпАП, оскільки під час складання протоколу не було залучено двох свідків.
Сам протокол складений фактично на підставі рапорту начальника відділення запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень – заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_5 , матеріали не містять жодних конкретних доказів, які підтверджують факт невиконання ОСОБА_1 обов`язків; відсутні додані документи/докази (копії наказів, журналів, книг обліку тощо або відповідних актів щодо неналежного оформлення або відсутності відповідних документів); не враховано можливі об`єктивні обставини, що не залежали від нього.
Це свідчить про відсутність об`єктивних даних, які підтверджують склад адміністративного правопорушення.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути покладений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не є достатнім доказом вини.
Суд звертає увагу і на ту обставину, що зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, однак, матеріали справи не містять жодних первинних доказів, а саме: матеріалів перевірки, яка мала місце 24.10.2025 року, тоді як складений протокол є «візуальним спостереженням» особи, уповноваженої на складання протоколу, на основі яких не можливо беззаперечно встановити наявність у діях ОСОБА_1 складу ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки інкриміновані останньому дії передбачають в першу чергу оцінку саме судом перевірки здійсненої за його участі.
Натомість, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано в чому ж проявилось недбале ставлення військовослужбовця ОСОБА_1 до військової служби, не деталізовано виконання яких конкретно посадових обов`язків було ним проігноровано, є лише посилання на загальні норми Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного Статуту, тощо.
Так, диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП є бланкетною, містить опис адміністративного правопорушення в загальних рисах.
Бланкетна диспозиція це один з різновидів диспозиції норми, яка називає склад правопорушення, проте для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій. Використання бланкетних диспозицій має важливе значення у праві, адже дозволяє не «перевантажувати» закон великими за обсягом описаннями діяння у диспозиції статті. Бланкетна диспозиція містить правила поведінки в найзагальнішій формі, відсилаючи суб`єкта реалізації до інших правових норм. За відсутності посилання на конкретний нормативний акт, яким передбачено правило поведінки, порушене особою, відповідальність не настає.
Так, відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення ЛВХ №456 від 24.10.2025 року, ОСОБА_1 інкримінується те, що вінненалежно виконував свої службові обов`язки через недбале ставлення до них, а саме стверджується про порушення ним вимогст.ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 11, 16, 68, 69 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, пункту 30 розділу II та пункту 7 розділу XV Інструкції №280, пункту 2.3.4. Інструкції № 40 та вимог пояснення до Додатку 1 Інструкції № 40, а також пункту 7.1. Положення про командування військової частини НОМЕР_1 .
У цьому контексті суд зауважує на тому, що вище визначені обов`язки військовослужбовця, порушення яких інкриміновано ОСОБА_1 , є загальними, не є службовими обов`язками саме ОСОБА_1 , натомість, у протоколі та долучених до нього матеріалах не зазначено конкретних службових обов`язків, до виконання яких, за версією особи, уповноваженої на складання протоколу, недбало поставився ОСОБА_1 , як військова службова особа.
В протоколі не наведено суті адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, за якою складено протокол, суть повинна бути викладена таким чином, щоб було зрозуміло, де та за яких обставин проступок був вчинений, в яких саме діях або бездіяльності відобразився, також не зазначено безпосередня дата вчинення адміністративного правопорушення.
Перерахування загальних статей законів, без конкретизації, до якого зі службових обов`язків допущено недбале ставлення, що складає об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, порушує принцип верховенства права, правової визначеності, законності, охорони прав, свобод та законних інтересів ОСОБА_1 як військовослужбовця і громадянина України, не направлене на запобігання правопорушенням, вихованню громадян, що є завданням ст. 1 КУпАП.
Ураховуючи вищевикладене, протокол ЛВХ №456 від 24.10.2025 року не містить інформації про об`єктивну сторону дій (бездіяльності) ОСОБА_1 , який саме обов`язок, закріплений функціональними обов`язкам, він порушив, у чому полягає недбале ставлення до такого обов`язку.
Невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків може бути як одноразовим, так і систематичним, і набувати вигляду певної лінії поведінки по службі. З цього випливає необхідність установлення конкретних обов`язків, які покладалися на конкретну військову службову особу та які з цих обов`язків не виконані чи виконані неналежним чином, а також які нормативні положення порушені суб`єктом правопорушення.
Слід ураховувати, що відповідальність настає лише в тому разі, коли військова службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином та виконати свої службові обов`язки в повному обсязі.
Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №187 від 01.07.2025 року, підполковника ОСОБА_1 , начальника командного пункту – заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 , допустити до тимчасового виконання за не вакантною посадою начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 01.07.2025 року справи та посаду прийняв і приступив до тимчасового виконання обов`язків за посадою. 
В подальшому, відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №260 від 09.09.2025 року, підполковника ОСОБА_1 , начальника командного пункту – заступника начальника штабу з бойового управління військової частини НОМЕР_1 , допустити до тимчасового виконання за вакантною посадою начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 09.09.2025 року справи та посаду прийняв і приступив до тимчасового виконання обов`язків за посадою.
Крім того, згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №259 від 08.09.2025 року, зокрема, полковника військової служби за контрактом ОСОБА_2 , начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 29.08.2025 року №1316, на посаду, офіцера резерву взводу резерву офіцерського складу роти резерву офіцерського складу військової частини НОМЕР_7 , вважати таким, що справи та посаду здав та вибув до нового місця служби військової частини НОМЕР_7 . З 08.09.2025 року виключити зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з котлового – із 09.09.2025 року із видачою продовольчого атестату.
Із встановлених обставин видно, що ОСОБА_1 тимчасово здійснює повноваження за посадою начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_1 досить короткий термін, а доказів того, що ОСОБА_1 в період визначений протоколом ЛВХ №456 від 24.10.2025 року (з січня 2025 року по 22.10.2025 року, як триваючого правопорушення) систематично не виконував або неналежно виконував своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них, в ході розгляду справи не надано.
ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган, що розглядає справу, не наділений повноваженнями на збирання доказів та розглядає справу в межах тих доказів, що зібрані та надані на розгляд суду разом із протоколом про адміністративне правопорушення, а тому, предмет судового розгляду обмежений даними, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення та які визначають його суть.
В той же час, тягар доказування події адміністративного правопорушення покладено на посадову особу яка складає протокол про адміністративне правопорушення, що слідує з положень ст. 251 КУпАП, та суд не вправі самостійно віднаходити докази та здійснювати інші дії на встановлення винуватості особи, оскільки в такому разі суд візьме на себе обов`язки сторони обвинувачення, що є неприпустимим.
В судовому засіданні не встановлено доказів, які поза розумним сумнівом підтверджують вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме що він допустив недбале ставлення до військової служби, в той же час встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про відсутність недбалого ставлення підполковника ОСОБА_1 до військової служби .
Таким чином, у сукупності вищезазначені докази спростовують обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 допустив недбале ставлення до військової служби.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З урахуванням вищевикладеного суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а справа підлягає закриттю.
Керуючись ст. ст. 7, 9, 33, ч. 2 172-15, 245, 247, 251, 252, 279, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Р. В. Пашкевич