УХВАЛА
 
01 грудня 2025 року
м. Київ
 
справа № 757/60692/19-ц
 
провадження № 61-12893св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у місті Києві про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва           від 27 травня 2025 року у складі суддіМатвєєвої Ю. О. та постанову Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Борисової О. В., Ратнікової В. М., Рейнарт І. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Печерського районного суду                         м. Києва з позовом до Державної казначейської служби України                                                   далі - ДКС України), Головного управління Національної поліції у місті Києві                              (далі - ГУ НП у місті Києві) про відшкодування майнової та моральної шкоди.
 
У справі постановлялися ухвали, які переглядалися в апеляційному та касаційному порядку.
 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року,                                 з урахуванням ухвал Печерського районного суду м. Києва від 03 березня                          2020 року про виправлення описок, справу за позовною заявою ОСОБА_1 передано до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 12 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2019 року скасовано, справу за позовною заявою ОСОБА_1 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24 вересня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у вказаній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
 
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 червня 2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано до Шевченківського районного суду м. Києва для розгляду по суті.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до провадження та призначено підготовче засідання.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої  статті 257 ЦПК України.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 задоволено частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 листопада 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Постановою Верховного Суду від 19 червня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 31 січня 2024 року - без змін (касаційне провадження № 61-3221св24).
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 лютого 2024 року прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до провадження та призначено підготовче засідання.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 вересня                    2025 року, позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.
 
У касаційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року, постанову Київського апеляційного суду від 18 вересня 2025 року скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                   статті 389 ЦПК України.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень ОСОБА_1 вказує те, що ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 27 травня 2025 року про залишення його позову без розгляду постановлена неповноважним, некомпетентним та неналежним складом суду, а саме: суддею Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєвою Ю. О., яка не наділена повноваженнями здійснювати правосуддя та виконувати професійні обов`язки                        у Шевченківському районному суді м. Києва, а отже і розглядати справу                                          № 757/60692/19-ц. Також зазначає, що справу в суді апеляційної інстанції розглянуто неповноважним та неналежним складом суду, оскільки апеляційне провадження суддями, зазначеними у постанові Київського апеляційного суду          від 18 вересня 2025 року, за його апеляційною скаргою на оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про залишення позову без розгляду не відкривалося. Вказує, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена з порушенням правил предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції (підсудності)                         в результаті несанкціонованого втручання в роботу ЄСІТС невідомою службовою особою. Вказані обставини, на думку заявника, свідчать про порушення права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав                                              і основоположних свобод та права на доступ до правосуддя.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
 
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачили відповідні юридичні норми (рішення ЄСПЛ у справі «Zhuk v. Ukraine» від 21 жовтня 2010 року).
 
Згідно із частиною першою статті 400 ЦПК України під час розгляду справи                                    в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                         в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно                          з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                               за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному вебпорталі судової влади України.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії            і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частинами першою, тринадцятою статті 7, частиною першою статті 8, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

 
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції у місті Києві про відшкодування майнової та моральної шкоди,призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання                        і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     Р. А. Лідовець

І. Ю. Гулейков

Д. Д. Луспеник