Справа № 732/2093/25 
Провадження № 2/732/158/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2026 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого – судді Бойко А. О.,
у присутності секретаря судового засідання – Дударенко Ю. П.,
розглянувши в залі суду в м. Городня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (юридична адреса: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

УСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» через свого представника Дармограй Анастасію Тимофіївну звернулося до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до ОСОБА_1 , в якому представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №320080-КС-001 про надання кредиту від 03.06.2021, що становить 16626,42 грн, яка складається з: 9358,92 грн – суми прострочених платежів по тілу кредиту; 7267,50 грн – суми прострочених платежів по процентах. Також ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 03 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №320080-КС-001 про надання кредиту. Договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями та підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За змістом договору товариство надало позичальнику грошові кошти у розмірі 24000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. ТОВ «Бізнес Позика» зобов`язання за договором виконало, надавши ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 10000,00 грн шляхом перерахування цієї суми на банківську картку відповідача, вказану останнім у договорі. Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, а лише частково сплатив кошти, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 30.10.2025 становила 16626,42 грн, з яких: 9358,92 грн – сума прострочених платежів за тілом кредиту, 7267,50 грн – сума прострочених платежів по процентах.
Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А.О. від 06 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи позивач повідомлений належним чином. У позовній заяві представник просив справу розглянути за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення (а. с. 17).
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою реєстрації його проживання згідно відповіді Тупичівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області від 31.12.2025: АДРЕСА_2 (а. с. 117). Згідно із відмітками поштового відділення поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання на 04.02.2026 не отримано адресатом, наявні відмітки, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 124).
У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК та правової позиції ВП ВС, викладеною у постановах від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, КЦС ВС від 21 грудня 2022 у справі № 757/15603/19 судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.
Від відповідача відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.
03 червня 2021 року ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти договір № 320080-КС-001 про надання кредиту, яка була прийнята ОСОБА_1 
03 червня 2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» (позивач у справі, кредитодавець за договором) та ОСОБА_1 (відповідач у справі, позичальник за договором) укладено договір №320080-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика». Договір підписано ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-5721 (а. с. 47-48).
Умовами п. 1 указаного договору передбачено, що тип кредиту – кредит; строк, на який надається кредит: 16 тижнів; процентна ставка в день – 0,91358938, фіксована; комісія за надання кредиту – 1500,00 грн; загальний розмір наданого кредиту – 10000,00 грн; термін дії договору до 23.09.2021; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту – 18800,00 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка – 5432,43 %.
Відповідно до п.2. договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, з урахуванням дня видачі кредиту та ня повернення кредиту згідно Графіку платежів.
У договорі міститься графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту.
На підтвердження позовних вимог позивачем надано пропозицію (оферту) укласти договір №320080-КС-001 про надання кредиту від 03.06.2021 (а. с. 49-50), прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору №320080-КС-001 про надання кредиту від 03.06.2021 (а. с. 51-52), анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи – https://my.bizpozyka.com), у якій вказані персональні дані відповідача та реквізити особистого електронного платіжного засобу, на який відповідач бажав отримати кредит – 5355-5712-8300-7615 (а. с. 55), паспорт споживчого кредиту (а. с. 44-46), візуальну форму послідовності дій клієнта щодо підписання вищевказаного кредитного договору, сформованій ТОВ «Бізнес Позика», у якій наведено детальний опис дій, вчинених сторонами при укладанні вказаного договору про надання кредиту

в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://my.bizpozyka.com (а. с. 53-54).
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин – дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Суб`єкт електронної комерції – суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Згідно із ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договору на таких умовах.
За своєю правовою природою правовідносини, які виникли між сторонами у справі є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, які регулюють відносини за договором позики, якщо інше не встановлено §2 глави 71 Цивільного кодексу України, або не випливає із суті кредитного договору
Факт перерахування ТОВ «Бізнес Позика» грошових коштів у сумі 10000,00 грн на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_2 підтверджується квитанцією №413071756 від 03.06.2021 згідно якої: платник – ТОВ «Бізнес Позика»; сума платежу – 10000,00 грн; призначення платежу: перерах.коштів ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 згідно до кредитного договору №320080-КС-001 від 03.06.2021; стутус платежу - успішно (а. с. 56).
За інформацією АТ «СЕНС БАНК», яка витребовувалась судом за клопотанням сторони позивача, на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_3 . 03.06.2021 на вказану банківську картку зараховані кошти в сумі 10000,00 грн, що підтверджується випискою про рух коштів по вказаному рахунку за період з 03.06.2021 по 23.09.2021 (а. с. 125-126).
Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору та додаткової угоди до нього шляхом надання відповідачці грошових коштів у визначеному розмірі.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідач, всупереч умовам договору, взяті на себе зобов`язання виконував не належним чином, частково здійснивши оплату за кредитним договором лише у сумі 4687,40 грн.
Дослідженням розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості судом установлено, що виходячи з розрахунків позивача, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №320080-КС-001 від 03.06.2021, станом на 30.10.2025 становила 16626,42 грн, з яких: 9358,92 грн – сума прострочених платежів за тілом кредиту, 7267,50 грн – сума прострочених платежів по процентах (а. с. 20-42,43).
Факт прострочення сплати заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростовано, докази оплати відповідачем заборгованості в повному обсязі за кредитним договором суду не надані.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).
Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь іншої сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Доказів розірвання або визнання недійсним договору №320080-КС-001 від 03.06.2021 в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано, а тому в силу ст. 629 ЦК України зазначений договір є обов`язковим для виконання сторонами, що також не оспорювалось жодною із сторін в ході розгляду справи.
Звертаючись до суду, позивачем надані належні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.
Розмір заборгованості за кредитним договором відповідачем не спростований, будь-яких належних та допустимих доказів на спростування доводів та вимог позивача щодо розміру заборгованості суду не надано.
Враховуючи, що відповідачем були порушені взяті зобов`язання щодо порядку та строків оплати за договором №320080-КС-001 про надання кредиту від 03.06.2021, а тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у заявленому позивачем розмірі.
Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 19529 від 28.11.2025, керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, де вказано, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову – на відповідача.
Оскільки позивачем при подачі позову до суду сплачено 2422,40 грн судового збору, позовні вимоги задоволені повністю, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмір 2422,40 грн.
Керуючись статтями 2, 5, 11, 13, 16, 525, 530, 536, 549, 611, 629, 1048-1050, 1052, 1054 ЦК України та статтями 10, 12, 77, 81, 133, 141, 247, 264, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №320080-КС-001 про надання кредиту від 03 червня 2021 року у розмірі 16626,42 грн, яка складається з: 9358,92 грн – суми прострочених платежів по тілу кредиту; 7267,50 грн – суми прострочених платежів по процентах.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.
Направити ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням, копію заочного рішення протягом двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що він має право протягом тридцяти днів з дня його проголошення, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення складене і підписане 04.02.2026. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (юридична адреса: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ 41084239).
Відповідач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя А. О. Бойко