Справа № 358/316/25  Провадження № 2/358/67/26   	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Богуслав 

Богуславський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Романенко К.С.,
за участю секретаря Шпак К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів, - 

В С Т А Н О В И В: 

Позивач ОСОБА_1 , інтереси якої за договором про надання правничої допомоги представляє адвокат Ніколаєва Галина Григорівна, звернулася до Богуславського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів.
Позов обґрунтовує тим, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 73960830 з примусового виконання виконавчого листа №358/1030/23 від 15.12.2023, що видав Богуславський районний суд Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
На даний час донька – ОСОБА_4 проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Позивач пред`явила даний виконавчий лист до виконання до виконавчої служби за місцем проживання боржника. 25.01.2024 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №73960830.
Відповідач був проінформований про існування виконавчого провадження та необхідність сплачувати аліменти, проте аліменти не сплачував. 
Відповідно до листа Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 53/27.10-25 від 18.02.2025 року вбачається, що 25.03.2024 державним виконавцем на адресу Представництва ЮНІСЕФ направлено запит щодо працевлаштування боржника в зазначеній організації та розмір отриманої заробітної плати в ній, оскільки відповідач працював у Представництві ЮНІСЕФ та отримував заробітну плату у іноземній валюті. 
21.05.2024 на адресу Відділу надійшла відповідь від Представництва ЮНІСЕФ від про те, що заборгованість відповідача зі сплати аліментів за період з 04.12.2023 по 08.03.2024 року становить 2155,29 дол. США. У даній відповіді державний виконавець зазначив, що у разі стягнення заборгованості за зобов`язанням в грошовому еквіваленті в іноземній валюті сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом НБУ на день виконання судового рішення, тому так як станом на 18.02.2025 заборгованість у сумі 2 155,29 дол. США боржником не погашена, зазначити суму заборгованості по аліментам еквівалентну в українській гривні не виявляється можливим. 
Станом на 29.01.2025 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів складає 2 155,29 дол. США. за період роботи боржника з 04.12.2023 по 08.03.2024 року, що підтверджується розрахунком, зробленим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 
Позивач зазначає, що оскільки відповідач отримував заробітну плату у іноземній валюті як долар США, розрахунок заборгованості слід здійснювати у такій же валюті. Згідно проведеного розрахунку за період з квітня 2024 року по лютий 2025 року (лютий включно) розмір пені складає: 44 576,25 доларів США (сорок чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість доларів США двадцять п`ять центів). Поряд із цим ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України встановлене обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може бути більшою 100 відсотків заборгованості. Тому, загальна заборгованість, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь зі сплати аліментів за вказаний період (04.12.2023 по 08.03.2024 року включно) складає: 2 155,29 дол. США (дві тисячі сто п`ятдесят п`ять доларів США двадцять дев`ять центів) за ст.196 СК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 04.03.2025 зазначену цивільну справу передано в провадження судді Богуславського районного суду Київської області Романенко К.С. (а.с. 26).
Ухвалою від 06.03.2025 витребувано судом докази у Міністерства соціальної політики України інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про взятих на облік осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, відомості щодо відповідача (а.с. 28).
Ухвалою від 03.07.2025 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 48, 49).
Ухвалою від 02.09.2025, здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання на 10 год 00 хв 01 жовтня 2025 року. Також витребувано від Шевченківського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) копію матеріалів виконавчого провадження № 73960830. (а.с. 55).
30.09.2025 на адресу суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 73960830 (а.с.77-211).
01.10.2025 розгляд справи відкладено на 13.30 год 27.10.2025 за клопотання представника відповідача Якобчука О.М. (а.с. 69, 70).
27.10.2025 розгляд справи відкладено на 11.15 год 20.11.2025 у зв`язку із зайнятістю судді при розгляді справи № 358/714/25 (а.с. 223).
20.11.2025 розгляд справи відкладено на 11.15 год 08.12.2025 за клопотання представника відповідача Якобчука О.М. (а.с. 235).
08.12.2025 розгляд справи знято з розгляду та відкладено на 11.00 год 13.01.2026 (а.с. 244).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ніколаєва Г.Г. не з`явились, натомість представник позивача 08.12.2025 подала до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а також здійснювати розгляд справи без її участі та участі позивачки.
Представник відповідача - адвокат Якобчук О.М. в судове засідання не з`явився, 13.01.2026 подав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що сторона відповідача не заперечує щодо ухвалення рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, виходячи з уточненого гривневого еквіваленту заборгованості у розмірі 79 132 (сімдесят дев`ять тисяч сто тридцять дві) гривні 94 копійки, а також просив слухати справу та ухвалювати рішення без участі (присутності) сторони відповідача ОСОБА_2 .
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про можливість розгляду справу без учасників, які не з`явилися в судове засідання.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
В зареєстрованому шлюбі між сторонами народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 донька - ОСОБА_3 (а.с. 9).
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 липня 2018 року, шлюб між сторонами було розірвано. (а.с. 11, 12).
Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 06 листопада 2023 року було стягнуто аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 12.06.2002 року Старобешевським РВ УМВС України в Донецькій області, РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , паспорт № НОМЕР_3 , виданий 14.03.2019 року органом № 1436, РНОКПП: НОМЕР_4 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини всіх його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 12-15).
На підставі даного рішення видано виконавчий лист №358/1030/23 від 15.12.2023, та 25.01.2024 головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Лесею Євгенівною, відкрито ВП №73960830 (а.с. 18, 19, 180, 181).
Згідно розрахунку головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є., який долучено позивачем до позову, станом на 29.01.2025 заборгованість за період з ІІІ кварталу 2023 року по січень 2025 року у платника боржника ОСОБА_2 відсутня. Також зазначено, що заборгованість по аліментам за період роботи боржника з 04.12.2023 по 08.03.2024 в ЮНІСЕФ складає 2 155,29 дол. США. (а.с. 19, 20).
З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. від 30.04.2025 у виконавчому провадженні ВП № 73960830 накладено арешт на грошові кошти/електронні гроші, які належать боржнику ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафі, яка становить 2155,29 долари США (а.с. 93, 94).
Постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. від 16.02.2024, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_2 , який отримує дохід у Філія Фонду міжнародної неурядової організації з безпеки в Україні (а.с. 184, 185).
19.02.2024 державним виконавцем внесено відомості щодо боржника ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників (а.с. 187).
Разом з тим, обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначила, що відповідач за період роботи з 04.12.2023 по 08.03.2024 року у Представництві ЮНІСЕФ отримував заробітну плату у іноземній валюті і відповідно станом на 18.02.2025 виникла заборгованість у сумі 2 155,29 дол. США, яка боржником не погашена. 
Верховний Суд України у Постанові від 18 вересня 2019 року (справа №522/4045/13-ц) визначив, що заборгованість та пеня повинні бути сплачені в тій валюті, в якій була виплачена заробітна плата відповідачу. 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) зазначено, що «гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству. Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті». 
Оскільки, відповідач отримував заробітну плату у такій іноземній валюті як долар США, позивач вважає, що розрахунок заборгованості слід здійснювати у такій же валюті. Згідно проведеного розрахунку за період з квітня 2024 року по лютий 2025 року (лютий включно) розмір пені складає: 44 576,25 доларів США (сорок чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість доларів США двадцять п`ять центів).
Поряд із цим ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України встановлене обмеження щодо стягнення суми неустойки (пені), яка не може бути більшою 100 відсотків заборгованості.
Загальна заборгованість зі сплати аліментів за вказаний період (04.12.2023 по 08.03.2024 року включно) складає: 2 155,29 дол. США (дві тисячі сто п`ятдесят п`ять доларів США двадцять дев`ять центів), тому позивачка просить суд тягнути з боржника пеню у розмірі 2 155,29 дол. США (дві тисячі сто п`ятдесят п`ять доларів США двадцять дев`ять центів)., що не перевищує 100% суми основного боргу по аліментам за вказаний період помісячно.
Натомість, заперечуючи і саму довідку-розрахунок, як невірне визначення заборгованості та неврахування певних оплат аліментів органом ДВС, сторона відповідача надала в своїх додаткових поясненнях власний розрахунок вказавши наступне.
Відповідно до наданих документів Позивачем та документів які знаходяться у виконавчому провадженні вбачається, що згідно листа від 09.05.25 року Шевченківському відділі державної виконавчої служби у м. Києві (надалі ВДВС) направленого ОСОБА_1 вбачається, що в період з 4 грудня 2023-го року по 8 квітня 2024 року Відповідач отримав заробітну плату в розмірі 8 261 доларів США 18 центів, що складає заборгованість за чотири місяці 2 155 доларів США 29 центів.
Однак, з такою позицією ВДВС сторона відповідача не погоджується. В матеріалах виконавчого провадження є відповідь від компанії Unicef (ЮНІСЕФ) на англійській мові і не переведена на Українську мову. Необхідно звернути увагу, що відповідно до відповіді відповідач працював в компанії з 04 грудня 2023-го року по 8 березня 2024-го року, а не до 8 квітня, як вказано у листі ВДВС. В позовній заяві вказаний правильний період.
Відповідно ОСОБА_2 працював до 08 березня, тому відповідний розрахунковими місяцями не сплати аліментів є грудень 2023 року, січень, лютий 2024 року, тобто 3 (три) місяця, та 8 (вісім) днів в четвертому місяці.
Відповідно рішення Богуславського районного суду Київської області стягується 1/4 від доходів на сплату Аліментів. Відповідно 8 261,18 / 4 = 2 065,29 доларів США, а не 2 155,29 доларів США як зазначено в розрахунку ВДВС.
Оскільки у відповідь від Unicef (ЮНІСЕФ) не зазначений щомісячний дохід, розмір заборгованості, на думку представника відповідача, можна вирахувати шляхом елементарних математичних дій. 
Зокрема, в грудні місяці 2023-го року Джуха отримав дохід за 28 днів, в січні 2024-го року 31 день, у лютому 2024-го року 29 робочих днів і в березні 2024-го року 8 (вісім) днів.
В загалом на даному підприємстві Джуха пропрацював 96 днів, якщо 8 261,18 $ розділити на 96 днів, один день кожного місяця він отримував дохід в розмірі 86,5 $. 8261,18 / 96 = 86,5 $.
Відповідно до законодавства України, крайнім днем сплати аліментів є останній день поточного місяця. Сума аліментів в іноземній валюті перераховується у гривню за офіційним курсом Національного банку України (НБУ) на день сплати або на день відрахування коштів з його заробітної плати.
Розрахунок наступний:
Для визначення бази нарахування аліментів множимо кількість робочих днів на денну оплату праці:(28х86.5=2422). Отже, загальний дохід за грудень становить 2 422 дол. США. Визначення частки аліментів у валюті: Оскільки аліменти становлять 1/4 частину доходу, ділимо отриману суму на 4: (2 422:4=605,5). Сума аліментів у валюті становить 605,5 дол. США. Перерахунок суми в національну валюту (гривню) Для отримання суми в гривнях використовуємо офіційний курс НБУ на кінець розрахункового періоду 37,98 грн за 1 дол. США): (605.5х37.98=22 996.89) гривень.
Сума аліментів до сплати за грудень 2023 року становить 22 996,89 гривень.
Січень 2024 року: Дохід: 31 день х 86,5 =2 681,5. Частка аліментів (1/4): 2 681,5 /4=670,375$. Курс НБУ (на 31.01.2024): 37,8746 грн/$. Сума до сплати: 670,375 $ х 37,8746 грн = 25 389,80 грн.
Лютий 2024 року: Дохід: 29 днів х 86,5 =2 508,5$. Частка аліментів (1/4): 2 508,5 /4=627,125$. Курс НБУ (на 29.02.2024): 38,2077 грн/$. Сума до сплати: 627,125 $ х 38,2077 грн = 23 961,00 грн.
Березень 2024 року: Дохід: 8 днів х 86,5 =692$. Частка аліментів (1/4): 692 /4=173$.
Курс НБУ (на 31.03.2024): 39,2211 грн/$. Сума до сплати: 173 $ х 39,2211 грн = 6 785,25 грн.
Загальна сума аліментів за період грудень 2023 — березень 2024 становить:
Грудень 2023: 22 996,89 грн.,
Січень 2024: 25 389,80 грн.,
Лютий 2024: 23 961,00 грн.,
Березень 2024: 6 785,25 грн.
Разом до сплати: 22 996,89+25 389,80 + 23 961,00 +6 785,25 = 79 132,94 грн.
На думку сторони відповідача, такий розрахунок є справедливим і не порушить права кожної сторони виконавчого провадження.
Разом з тим, суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що наданий ним розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, повинен враховуватись при вирішенні даного спору, оскільки законом прямо визначений порядок розрахунку пені. У даному випадку пеня має нараховуватись у розмірі 1% за кожен день прострочення сплати аліментів, але не більше 100% заборгованості (тобто не більше ніж за 100 днів) – 1 день – 1%; 100 днів – 100%. Судом встановлено, що з моменту прострочення кожного платежу, з якого мали бути утримані аліменти пройшло більше ніж 100 днів, відповідно пеня має бути стягнута у максимально допустимому розмірі – 100% від суми заборгованості.
Таким чином, враховуючи вказане суд не має сумнівів у обгрунтованості та вірності здійсненого державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 у вищевказаному виконавчому провадженні.
Так, положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).
Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (ч. 9 ст. 7 СК України).
Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин.
У СК України не передбачено, як відбувається погашення вимог за грошовим зобов`язанням, тому в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства, а саме ст. 534 ЦК України. Отже, при здійсненні часткових платежів аліментів такі кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (попередніх місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості, на погашення платежу за поточний місяць.
Якщо, застосовуючи формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», яке міститься в абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України, обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто тією, яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період, коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць.
Верховний Суд, враховуючи принцип розумності, вважає, що оскільки пеня змінна величина, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі якщо позивач з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується.
Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів (частина друга статті 196 СК України).
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19) вказано, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.
Тлумачення статті 191 СК України дає підстави для висновку, що юридичне значення для визначення часу, з якого присуджуються аліменти на дитину, має час звернення до суду іншого з батьків з позовом або заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів. Виключення із цього правила стосуються стягнення аліментів за минулий час (до пред`явлення позову).
Судовим рішенням, яким стягнуто аліменти з ОСОБА_2 визначено, що аліменти стягуються з 10.07.2023 року, тобто з дня пред`явлення ОСОБА_1 позову до суду.
Разом із цим, для застосування зазначеної вище санкції (стягнення неустойки) до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості.
Відповідач за період роботи з 04.12.2023 по 08.03.2024 року у Представництві ЮНІСЕФ отримував заробітну плату у іноземній валюті в розмірі 8 261 доларів США 18 центів і відповідно станом на 18.02.2025 виникла заборгованість зі сплати аліментів у сумі 2 155,29 дол. США, яка боржником не погашена, відповідно і настала відповідальність за ст.196 СК України і в цій частині даного періоду вимоги є обґрунтовані. Отже, саме ця сума заборгованості може бути врахована при визначенні пені не більше 100% боргу.
Позивач, як вже зазначено вище просила стягнути пеню у розмірі не більше 100% заборгованості - 2 155,29 доларів США, то суд приходить до висновку про повне задоволення позовних вимог на вказану суму з врахуванням положення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, визначеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).
Відповідно до вимог ч.1, 3, 4, 8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі як надходження виконавчого документа на виконання від стягувача, так і подання заяви стягувачем або боржником. Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
Згідно вимог ст.196 СК України (зі змінами) у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом (частина третя статті 195 СК України).
Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Невиконання або ухилення від виконання сімейного обов`язку може бути підставою для застосування наслідків, встановлених цим Кодексом або домовленістю (договором) сторін (частина четверта статті 15 СК України).
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За вимогами ст.141 ЦПК України суд також вирішує стягнення понесених позивачем витрат на сплату судового збору за вимогу стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів на користь державного бюджету.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.196 Сімейного кодексу України, ст.13 ,81, 141, 209, 265 ЦПК України, суд,- 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ) пеню (неустойку) за прострочення сплати аліментів в розмірі 2 155,29 доларів США (дві тисячі сто п`ятдесят п`ять доларів США двадцять дев`ять центів).
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ) на користь держави (в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок: UA908999980313111256000026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Головуючий: суддя 	К. С. Романенко