ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року	справа № 380/23589/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 11, код ЄДРПОУ: 45870769), в якому просить суд:
-визнати протиправною бездіяльність Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби щодо відмови у прийнятті у ОСОБА_1 декларації від 01.08.2025 (за формою № 45) про відмову від громадянства російської федерації;
-зобов`язати Західне міжрегіональне управління Державної міграційної служби повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийняття декларації від 01.08.2025 (за формою № 45) про відмову від громадянства російської федерації з подальшим оформленням та видачею паспорта громадянина України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач набув громадянство України за територіальним походженням.
На підтвердження прийнятого рішення про набуття громадянства України позивачу видано тимчасове посвідчення громадянина України.
Одночасно позивач зобов`язався протягом двох років, тобто до 02.08.2026, припинити громадянство рф та надати документи на підтвердження припинення громадянства рф. 
Чинна процедура виходу з російського громадянства особами, які мають документи на право проживання в інших державах, вимагає звернення з цим питанням виключно до консульських установ російської федерації у відповідній країні.
Як зазначає позивач, він не може виконати взятого на себе зобов`язання через об`єктивні обставини, які від нього не залежать. Просить позов задовольнити. 
Ухвалою від 04.12.2025 призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. У відзиві на позов відповідач не погодився з доводами позивача, викладеними у позовній заяві. Заперечуючи позовні вимоги, відповідач зазначив що іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. 
Відповідач наголошує, що визначений законом дворічний строк для припинення громадянства іноземної держави рф ще не сплив. Отже, до 02.08.2026 ОСОБА_1 повинен виконати зобов`язання та надати документ про припинення громадянства російської федерації.
Крім того, як зазначає відповідач, позивач не вчиняв жодних активних дій (звернення до консульських установ рф в інших державах) для припинення російського громадянства.
Відповідач також зауважує, що 20 серпня 2024 року Верховною Радою України прийнято Закон України №3897-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України» (далі також Закон України № 3897). 
З 25.08.2024 набрали чинності окремі пункти Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3897, зокрема, що громадяни російської федерації та громадянам республіки білорусь, які в період з 24 лютого 2020 року набули громадянство України відповідно до Закону України "Про громадянство України" і подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, зобов`язані подати документ про припинення іноземного громадянства до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні , якщо строк виконання поданого зобов`язання сплив. 
У зв`язку з цим, рішення про набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону не скасовується до визначеного Законом України №3897 періоду, а саме до спливу 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні.
З урахуванням викладеного у відзиві, відповідач у задоволенні позову просить відмовити повністю.
Суд встановив таке.
24.01.2024 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до ГУ ДМС у Львівській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». 
До заяви ОСОБА_1 долучив, зокрема, зобов`язання припинити іноземне громадянство від 24.01.2024. 
Відповідно до рішення ГУ ДМС у Львівській області від 02.08.2024 року, позивач набув громадянство України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», у зв`язку з чим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано довідку про реєстрацію громадянином України від 02.08.2024. 
Позивачу було видано тимчасове посвідчення громадянина України НОМЕР_2 від 27.08.2024, строком дії до 02.08.2026 року. 
Під час подання заяви про набуття громадянства України разом із іншими необхідними документами заявник подав зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття громадянства України. 
01.08.2025 до відповідача, Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України надійшло звернення ОСОБА_1 щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства російської федерації. 
Листом відповідача № 4601.11.1-2496/46.1-25 від 12.08.2025 позивачу надано відповідь з порушених питань та повернуто декларації, оскільки правові підстави для їх подачі – відсутні.
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача в прийнятті у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації, звернулася з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини у цій справі виникли щодо можливості подання декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства (підданства) іншої держави в умовах воєнного стану, у зв`язку з відсутністю доступу до консульства рф.
Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-III «Про громадянство України» (далі також Законом № 2235-III).
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 6 Закону № 2235-III громадянство України набувається за територіальним походженням.
Відповідно до частин першої-п`ятої статті 8 Закону № 2235-III особа (іноземець або особа без громадянства), яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один із її батьків або її дід чи баба, прадід чи прабаба, або її рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), а також її неповнолітні діти мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням.
Для оформлення набуття громадянства України в установленому порядку разом із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подається:
особою без громадянства - декларація про відсутність іноземного громадянства;
іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.
Іноземці, які перебувають у громадянстві (підданстві) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство (підданство) усіх цих держав.
Подання зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) не вимагається від іноземців, які є громадянами (підданими) держав, законодавство яких передбачає автоматичне припинення особами громадянства (підданства) цих держав одночасно з набуттям громадянства іншої держави.
Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Частинами першою, другою статті 9 Закону № 2235-III передбачено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути за їх заявою прийняті до громадянства України.
Умовами прийняття до громадянства України є:
1) визнання і дотримання Конституції України та законів України, що засвідчується особою у поданій в установленому порядку заяві про прийняття до громадянства України;
2) подання:
особою без громадянства - декларації про відсутність іноземного громадянства;
іноземцем - зобов`язання припинити іноземне громадянство.
Іноземці, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство), повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту прийняття їх до громадянства України. Іноземці, які мають усі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання документа про припинення громадянства (підданства), але з незалежних від них причин не можуть отримати його, подають декларацію про відмову від іноземного громадянства.
Абзацами тринадцятим, шістнадцятим статті 1 Закону № 2235-III визначено, що:
- незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури;
декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав.
Отже, Законом № 2235-III передбачено можливість набуття громадянства України за територіальним походженням, за умови звернення іноземця з відповідною заявою, однак положення частини другої статті 8 цього Закону містять імперативний припис щодо обов`язку таких осіб одночасно із заявою (клопотанням) про набуття громадянства України подати зобов`язання припинити іноземне громадянство. 
У разі ж одержання позитивного рішення щодо вирішення такої заяви, іноземцю видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, на підставі якої він має право оформити тимчасове посвідчення, що діє не більше двох років. 
І лише у разі виконання ним обов`язку припинити іноземне громадянство, така особа має право отримати паспорт України.
Суд наголошує, що Закон № 2235-III, в умовах воєнного стану, не передбачає послаблення вимог до процедури відмови від громадянства шляхом подання декларації, про що також свідчить прийняття Закону України від 20 серпня 2024 року № 3897-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України» (далі - Закон № 3897-IX), яким продовжено дію тимчасового посвідчення громадянина України для осіб, які вже його отримали.
Як встановив суд, 24.01.2024 позивач, ОСОБА_1 , звернувся до ГУ ДМС у Львівській області із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України». 
До заяви ОСОБА_1 долучив, зокрема, зобов`язання припинити іноземне громадянство від 24.01.2024. 
Відповідно до рішення ГУ ДМС у Львівській області від 02.08.2024 року, позивач набув громадянство України на підставі ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України», у зв`язку з чим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було видано довідку про реєстрацію громадянином України від 02.08.2024. 
Позивачу було видано тимчасове посвідчення громадянина України НОМЕР_2 від 27.08.2024, строком дії до 02.08.2026 року. 
Таким чином, як на час звернення (01.08.2025) позивача до відповідача із заявою щодо прийняття декларації про відмову від іноземного громадянства російської федерації, так і на час звернення до суду (25.11.2025), визначений законом дворічний строк для припинення громадянства іноземної держави рф ще не сплив.
Крім того, як видно з матеріалів справи, позивач не вчиняв жодних активних дій (звернення до консульських установ рф в інших державах) для припинення російського громадянства.
До того ж, на момент звернення позивача до відповідача із заявою від 01.08.2025, держава вже врегулювала питання пролонгації строку на виконання зобов`язання припинити громадянство РФ на період дії в Україні воєнного стану для того, щоб після скасування або припинення воєнного стану такі громадяни змогли виконати взяте зобов`язання про припинення громадянства РФ відповідно до Закону № 3897-IX.
Відтак, з урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для висновку про порушення відповідачем прав позивача внаслідок відмови у прийнятті у позивача декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.
З огляду на викладене, суд висновує про необґрунтованість позовних вимог, а відтак про відмову у задоволенні позову повністю
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати не розподіляються.
Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд
В И Р І Ш И В: 
у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби України (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Січових Стрільців, 11, код ЄДРПОУ: 45870769) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Судові витрати не розподіляти.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 09.02.2026.

Суддя Лунь З.І.