ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року 

м. Київ

справа № 707/2377/21 
провадження № 61-3965св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 

головуючого -	Луспеника Д. Д.,		
суддів:	Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,	Коломієць Г. В., Черняк Ю. В.,	

учасники справи:
позивачі - заступник керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ, Будищенської сільської ради,
відповідачі: Свидівоцька сільська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області,
треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, Державна екологічна інспекція Центрального округу, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2025 року у складі колегії суддів: Карпенко О. В., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л., 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог 

У жовтні 2021 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури, який діяв в інтересах держави в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та Будищенської сільської ради, звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, остаточно просив суд усунути перешкоди державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради у користуванні та розпорядженні майном шляхом:

- визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради від 15 квітня 2011 року № 8-15 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», в частині затвердження проекту землеустрою, надання у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0117, площею 0,1000 га, розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок, для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з одночасним припиненням речового права на неї;

- скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року № 54410995;

- зобов`язання ОСОБА_1 повернути спірну земельну ділянку державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради.

Позовну заяву обґрунтував тим, що рішенням Свидівоцької сільської ради від 11 липня 2008 року № 23-10 «Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки у власність під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд гр. ОСОБА_2 » надано дозвіл на розробку проекту відведення на земельну ділянку площею 0,1000 га, розташовану в адміністративних мажах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного пункту під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Свидівоцької сільської ради від 15 квітня 2011 року № 8-15 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд земельну ділянку, розташовану на АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1000 га, а відповідно до пункту № 3 вказаного рішення земельну ділянку віднесено до категорії земель - землі не надані у власність або користування. На посвідчення відповідного права власності ОСОБА_2 на передану у власність земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:04:005:0117, площею 0,1000 га останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 26 травня 2011 року, зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 712490001001079.

Прокурор стверджував, що рішення сесії Свидівоцької сільської ради від 15 квітня 2011 року № 8-15 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд» в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення та передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0117, а також зміни її цільового призначення підлягає визнанню протиправним та скасуванню, оскільки не відповідає вимогам чинного земельного законодавства, зокрема, в частині неможливості перебування земель, зайнятих прибережними захисними смугами у приватній власності; порушення порядку встановлення цільового призначення земельних ділянок; відведення землі для містобудівних потреб без наявності розроблених та затверджених детального плану території або іншої містобудівної документації; відсутності погодження проектів із землеустрою центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства; відведення ділянки за рахунок захисної гідроспоруди - Будище-Свидівської захисної дамби; відведення ділянки в межах охоронної зони повітряних ліній електропередач ЛЕП ПЛ-110 кВ Поляна-Сокирно-1. 

Наголошував на тому, що у подальшому на підставі технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки площами по 0,0500 га, що розроблені Комунальним підприємством «Земля» (далі - КП «Земля») Черкаської міської ради від 2011 року, здійснено поділ земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:004:005:0117, площею 0,1000 га, наданої ОСОБА_2 , на дві окремі земельні ділянки, кадастрові номери 7124986000:004:005:0119, площею 0,0500 га та 7124986000:004:005:0120 площею 0,0500 га. 

На посвідчення відповідного права власності ОСОБА_2 на новосформовану земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:004:005:0120, площею 0,0500 га останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 серпня 2012 року серії ЯК № 192630. На посвідчення відповідного права власності ОСОБА_2 на новосформовану земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:004:005:0120, площею 0,0500 га останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 серпня 2012 року серії ЯК № 192648. 

Надалі, за результатом укладення договорів купівлі-продажу вказаних земельних ділянок їх дійсним власником на момент подачі позову була ОСОБА_8 . На посвідчення речового права ОСОБА_8 на земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:004:005:0119, державним реєстратором в особі приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої І. Ю. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено відповідні відомості та зареєстровано за ОСОБА_8 речове право від 18 грудня 2021 року № 40616368. На посвідчення речового права ОСОБА_8 на земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:004:005:0120, державним реєстратором в особі приватного нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвою І. Ю. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено відповідні відомості та зареєстровано за ОСОБА_8 речове право від 18 грудня 2021 року № 40616286.

За вказаних обставин, зважаючи на те, що спірна земельна ділянка вибула з власності держави не з її волі, прокурор переконував суд, що ця земельна має бути повернута незаконним володільцем на користь держави, а перешкоди у користуванні цією земельною ділянкою усунені у спосіб, обраний позивачем.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 10 червня 2024 року залучено до участі у справі нових співвідповідачів: ОСОБА_1 (поточного власника спірних земельних ділянок) та ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, а також залучено ОСОБА_8 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, виключивши її з числа відповідачів, залучено ОСОБА_7 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року позовні вимоги заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та Будищенської сільської ради, задоволено повністю. 

Усунуто перешкоди державі в особі Черкаського управління захисних масивів Дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення від 15 квітня 2011 року № 8-15 Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», у частині затвердження проекту землеустрою, надання у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0117, площею 0,1000 га, розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок, для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. 

Усунуто перешкоди державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, з одночасним припиненням речового права на неї. 

Усунуто перешкоди державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року № 54410995. Усунуто перешкоди державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га, розташованою в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд шляхом зобов`язання ОСОБА_1 у її поверненні державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради. 

Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, суд першої інстанції виходив із того, що Свидівоцькою сільською радою був порушений порядок надання у власність громадянам спірної земельної ділянки, оскільки належним чином не дотримано процедури зміни її цільового призначення та фактично фізичній особі надано у приватну власність земельну ділянку водного фонду, що суперечить законодавству.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. 

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року скасовано в частині вирішення позовних вимог про усунення перешкод державі шляхом скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року № 54410995. 

Стягнуто зі Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області на користь Черкаської обласної прокуратури судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі по 2 069,06 грн з кожного. У решті рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року у цій справі залишено без змін.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги прокурора про усунення державі перешкод шляхом скасування державної реєстрації (запису) спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 та ухвалюючи в цій частині нове судове рішення про відмову у її задоволенні, апеляційний суд виходив із того, що така позовна вимога є неефективним способом захисту порушеного права держави, оскільки задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації речових прав (права власності) та зобов`язання повернути таку земельну ділянку законному власнику є підставою для державного реєстратора внести відповідні зміни стосовно особи власника нерухомого майна та припинилися усі речові права цієї особи щодо вказаної земельної ділянки, в тому числі і відомості, занесені в Державний земельний кадастр.

Також апеляційний суд дійшов висновку про те, що саме по собі рішення суду про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування про передачу особі у власність спірної земельної ділянки (що є по суті рішенням про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень) та зобов`язання цієї ж особи повернути земельну ділянку державі, із одночасним скасуванням державної реєстрації речових прав відповідача на нерухоме майно вже є належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача, тому зазначену позовну вимогу слід відхилити.

Водночас залишаючи, без змін рішення суду першої інстанції в частині вирішення решти позовних вимог прокурора, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції в цій частині, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. 

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиція інших учасників справи 

27 березня 2025 року заступник керівника Черкаської обласної прокуратури через підсистему «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2025 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод державі шляхом скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року № 54410995 та залишити в силі рішення суду першої інстанції в цій частині.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на неврахування апеляційним судом правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20, від 01 липня 2021 року у справі № 9901/381/20, від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18, від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16; постановах Верховного Суду від 07 червня 2022 року у справі № 599/1466/19, від 29 січня 2025 року у справі № 707/2891/20 та інших (пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК України). Крім того, посилається на порушення судами норм процесуального права щодо відмови у задоволенні позовної вимоги без належних на те підстав (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд:

- безпідставно скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовної вимоги про усунення державі перешкод шляхом скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 ;

- не врахував, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права та інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання та оспорення; 

- проігнорував, що спірна земельна ділянка відноситься до земель водного фонду (за ознакою - прибережна захисна смуга Кременчуцького водосховища р. Дніпро) і є землею обмеженою в цивільному обороті, яка не могла бути передана у приватну власність, у тому числі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд; її реєстрація в Державному земельному кадастрі як земель для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд унеможливлює її раціональне використання та збереження державою та територіальною громадою Будищенською сільською радою як земельної ділянки водного фонду;

- не звернув уваги на те, що до того часу, поки в Державному земельному кадастрі продовжуватиме розміщуватися інформація про спірну земельну ділянку з таким цільовим призначенням, яке суперечить дійсному (землі водного фонду - штучні водосховища), що у розмінні статті 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» є офіційними даними, то існують реальні ризики повторного незаконного розпорядження цією землею;

- не врахував, що органи прокуратури, втручаючись у права щодо земельних ділянок, зокрема тих, які перебувають під посиленою правовою охороною, захищають загальні інтереси у безпечному довкіллі, непогіршенні екологічної ситуації, у використанні майна на шкоду людині та суспільству і ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок;

- проігнорував, що органами прокуратури обрано ефективний спосіб захисту порушених інтересів держави у спільних правовідносинах, який узгоджується з положеннями статей 16, 91 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), а саме усунення перешкод територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради у користуванні та розпорядженні спірною земельною ділянкою водного фонду, шляхом скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі із категорією земель - землі для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд;

- не звернув увагу на те, що задоволення судом такої позовної вимоги прокурора призведе до відновлення права мешканців територіальної громади с. Свидівок щодо безперешкодного та безоплатного доступу до берега Кременчуцького водосховища річки Дніпро, а також права розпорядження спірною земельною ділянкою відповідно до її цільового призначення.

У касаційній скарзі заступник керівника Черкаської окружної прокуратури виклав клопотання щодо повідомлення про розгляд справи та розгляд справи з викликом сторін.

09 травня 2025 року ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області через підсистему «Електронний суд» подало до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури, у якому, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність доводів касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції -без змін. 

12 травня 2025 року адвокат Шимановський А. В., який діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд» подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури, у якому просить суд у ході розгляді скарги прокурора врахувати зміни до ЦК України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача та поновити строк на подання такого відзиву, оскільки копію ухвали Верховного Суду від 25 квітня 2025 року про відкриття касаційного провадження отримано лише 09 травня 2025 року.

Перевіривши доводи вказаного клопотання адвоката Шимановського А. В., Верховний Суд вважає, що немає підстав для його задоволення, оскільки заявник не пропустив десятиденний строк, визначений в ухвалі суду від 25 квітня 2025 року, на подання такого відзиву з дати постановлення ухвали суду.

Межі касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 

Оскільки касаційна скарга заступника керівника Черкаської обласної прокуратури не містить доводів щодо оскарження постанови Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2025 року в частині залишення без змін рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року про задоволення позовних вимог прокурора, то оскаржувана постанова суду апеляційної інстанцій в цій частині Верховним Судом не переглядаються. 

Отже, постанова Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2025 року переглядається Верховним Судом лише в частині щодо скасування рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року в частині вирішення позовних вимог прокурора про усунення перешкод державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року № 54410995.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2025 року касаційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2025 року передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.; судді, які входять до складу колегії: Лідовець Р. А., Луспеник Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 02 квітня 2025 року касаційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме надання доказів доплати судового збору.

Ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2025 року (після усунення недоліків касаційної скарги) відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2025 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано із Черкаського районного суду Черкаської області матеріали справи № 707/2377/21; надано іншим учасникам справи строк для подання відзиву.

У травні 2025 року матеріали справи № 707/2377/21 надійшли до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника керівника Черкаської окружної прокуратури про розгляд справи з викликом сторін; справу № 707/2377/21 призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами на 14 січня 2026 року. 

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Свидівоцької сільської ради від 11 липня 2008 року № 23-10 ОСОБА_2 надано дозвіл на розробку проекту відводу на земельну ділянку у власність площею 0,1000 га, під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного пункту АДРЕСА_1 за рахунок земель, ненаданих у власність та користування.

На підставі цього рішення Свидівоцької сільської ради, Товариство з обмеженою відповідальністю «Геоземпроект» (далі - ТОВ «Геоземпроект») розробило ОСОБА_2 землевпорядну документацію, згідно з описової частини якої земельна ділянка відводиться у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за рахунок земель, що обліковуються як землі, не надані у власність або користування.

Рішенням Свидівоцької сільської ради від 15 квітня 2011 року № 8-15 затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:004:005:0117, площею 0,1000 га.

Згідно з проведеними ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» геодезичними обмірами, спірна земельна ділянка повністю входить до нормативно визначеної законодавством 100-метрової зони прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища.

При прийнятті рішення Свидівоцькою сільською радою від 15 квітня 2011 року № 8-15 Черкаським управлінням захисних масивів дніпровських водосховища (на момент відведення - Черкаське регіональне управління водних ресурсів), як титульним володільцем спірної земельної ділянки, не надавалось погодження на відведення її у власність, що підтверджується листом Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ від 18 травня 2021 року № 411/13.

Згідно з висновком експерта від 01 квітня 2024 року № 0104/24-3, архівна земельна ділянка, кадастровий номер 7124986000:04:005:0117, ймовірно потрапляє повністю, площею 0,1000 га (1000 кв. м) в зону Кременчуцького водосховища р. Дніпро, а саме розташована приблизно на відстані 23,6 м - 22,6 м від урізу водного дзеркала Кременчуцького водосховища на р. Дніпро, внутрішня межа якого проходить на рівні нормального підпірного рівня та відповідає позначці 81,00 мБС станом на день її відведення у приватну власність на підставі рішення Свидівоцької сільської ради від 15 квітня 2011 року № 8-15 та видачі державного акта на право власності на земельну ділянку від 26 листопада 2011 року серії ЯК № 192648. Відстань визначалась станом на день обмірів 22 червня 2023 року. Архівна земельна ділянка, кадастровий номер 7124986000:04:005:0117, ймовірно потрапляє повністю, а саме площею 0,1000 га (1000 кв. м), до 116-метрової зони від гребня Будище-Свидівоцької дамби (краю дорожнього полотна) в бік Кременчуцького водосховища р. Дніпро станом на день її відведення у приватну власність на підставі рішення Свидівоцької сільської ради від 15 квітня 2011 року № 8-15 та видачі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 192648 від 26 листопада 2011 року. Відстань визначалась станом на день обмірів 22 червня 2023 року. Земельні ділянки, кадастрові номера 7124986000:04:005:0119, площею 0,0500 га (500 кв. м) та 7124986000:04:005:0120, площею 0,0500 га (500 кв. м) потрапляють усією площею в 100-метрову зону від лінії води Кременчуцького водосховища р. Дніпро, що відповідає позначці 81,26 мБс станом на день проведення обмірів 22 червня 2023 року. Відстань від урізу води Кременчуцького водосховища на р. Дніпро до вищезазначених земельних ділянок становить 23,6 м - 22,6 м на день обмірів. Земельні ділянки, кадастрові номери 7124986000:04:005:0119, площею 0,0500 га (500 кв. м) та 7124986000:04:005:0120, площею 0,0500 га (500 кв. м) потрапляють повністю, площею 0,0500 га (500 кв. м) до 116-метрової зони від гребня Будище-Свидівоцької дамби (краю дорожнього полотна) в бік Кременчуцького водосховища р. Дніпро станом на день проведених обмірів. Земельні ділянки, кадастрові номери 7124986000:04:005:0119, площею 0,0500 га (500 кв. м) та 7124986000:04:005:0120, площею 0,0500 га (500 кв. м), які розташовані в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради, у межах населеного пункту с. Свидівок потрапляють до охоронної зони повітряних ліній електропередач ЛЕП ПЛ-110 кВ Поляна-Сокирно-1 частково, а саме площею 0,0863 га (охоронна зона навколо інженерних комунікацій (код 1.08) у зв`язку з розташуванням земельних ділянок, кадастрові номери 7124986000:04:005:0119, 7124986000:04:005:0120, в межах електромережі на підставі пункту 7 охоронні зони електричних мереж «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 1997 року, № 209, уздовж повітряних ліній електропередач ЛЕП ПЛ-110 кВ Поляна-Сокирно-1 - у вигляді земельної ділянки та повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидва боки лінії від крайніх проводів за умови їх невідхиленого положення на таку відстань по горизонталі встановлюється в розмірі 20 метрів - 110 кВ.

Для встановлення обставин перебування спірних земельних ділянок в межах прибережної-захисної смуги Кременчуцького водосховища Державне підприємство «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (далі - ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою») здійснило всі необхідні обміри та встановило 100-метрову зону від нормального підпірного рівня Кременчуцького водосховища р. Дніпро (НПР) від 81,00 мБс, який визначено паспортом цього штучно створеного водного об`єкта, що підтверджується листом ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 24 травня 2021 року № 10-28-0.5-1177/2-21.

Відповідно до листа Будищенської сільської ради від 28 травня 2021 року № 02-17/2276, як представника Будищенської об`єднаної територіальної громади, до складу якої з 2020 року входить і Свидівоцька сільська рада, прибережна захисна смуга в межах спірних земельних ділянок не визначалась, а відповідна проектна документація не розроблялась і не затверджувалась. 

Водночас судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі технічних документацій із землеустрою щодо складання документів, які посвідчують право власності на земельні ділянки площами по 0,0500 га, розроблені КП «Земля» Черкаської міської ради від 2011 року, здійснено поділ земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:004:005:0117, площею 0,1000 га, наданої ОСОБА_2 на дві окремі земельні ділянки, кадастрові номери 7124986000:004:005:0119, площею 0,0500 га та 7124986000:004:005:0120, площею 0,0500 га.

На посвідчення права власності ОСОБА_2 на новосформовану земельну ділянку, кадастровим номером 7124986000:004:005:0120, площею 0,0500 га останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 серпня 2012 року серії ЯК № 192630.

На посвідчення права власності ОСОБА_2 на новосформовану земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:004:005:0120, площею 0,0500 га останньому видано державний акт на право власності на земельну ділянку від 01 серпня 2012 року серії ЯК № 192648. 

На підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 2012 року № 2139, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , до останньої перейшло речове право на земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:004:005:0119, площею 0,0500 га, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного пункту, яке на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2019 року № 5796 перейшло до ОСОБА_9 та яке на підставі договору купівлі-продажу від 18 лютого 2021 року № 251 перейшло до ОСОБА_8 .

На посвідчення речового права ОСОБА_8 на земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:004:005:0119, державним реєстратором в особі приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої І. Ю. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено відповідні відомості та зареєстровано за ОСОБА_8 речове право від 18 грудня 2021 року № 40616368. 

На підставі договору купівлі-продажу від 30 серпня 2012 року № 2143, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до останнього перейшло речове право на земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:004:005:0120, площею 0,0500 га, розташовану в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради, в межах населеного пункту, яке на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2019 року перейшло до ОСОБА_4 , а потім на підставі договору купівлі-продажу від 18 лютого 2021 року № 249 перейшло до ОСОБА_8 .

На посвідчення речового права ОСОБА_8 на земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:004:005:0120, державним реєстратором в особі приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвої І. Ю. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень внесено відповідні відомості та зареєстровано за ОСОБА_8 речове право від 18 грудня 2021 року № 40616286.

Після проведення у справі судової земельно-технічної експертизи відповідач (на той момент) ОСОБА_8 вчинила активні дії щодо об`єднання земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0119, площею 0,0500 га та земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0120, площею 0,0500 га, фактично створено нову земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га. 

У подальшому, на підставі договору дарування між ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Корчемною М. В., за ОСОБА_7 зареєстроване речове право від 12 жовтня 2023 року № 52095668 на земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га. 
На підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Фіщук С. О., за ОСОБА_1 зареєстроване речове право від 03 квітня 2024 року № 54410995 на земельну ділянку, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що факт перебування спірних земельних ділянок, кадастрові номери 7124986000:004:005:0119, площею 0,0500 га та 7124986000:004:005:0120, площею 0,0500 га, які сформовано за рахунок переданої у приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:004:005:0117, площею 0,1000 га в межах технічно-експлуатаційної зони Будище-Свидівської захисної дамби підтверджується і відповідною план-схемою розміщення спірної земельної ділянки та визначення по відношенню до неї 116 метрової зони, яка фактично і становить технічно-експлуатаційну зону дамби, розробленою ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» (лист від 24 травня 2021 року № 10-28-0.5-1177/2-21).

Відповідно до рішення Будищенської сільської ради від 16 листопада 2020 року № 1-6/VIII, з урахуванням розпорядження Кабінету Міністрів України від 06 травня 2020 року № 541-р «Про затвердження перспективного плану формування територій громад Черкаської області» розпочато процедуру реорганізації Свидівоцької сільської ради шляхом приєднання до Будищенської сільської ради.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань, станом на 15 вересня 2021 року Свидівоцька сільська рада перебуває в стані припинення.

Звертаючись до суду із позовом заступник керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та Будищенської сільської ради, вказував на те, що рішення сесії Свидівоцької сільської ради від 15 квітня 2011 року № 8-15 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд», в частині затвердження проекту із землеустрою щодо відведення та передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0117, зміни її цільового призначення та подальше відчуження, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає вимогам чинного земельного законодавства, зокрема: в частині неможливості перебування земель, зайнятих прибережними захисними смугами у приватній власності; порушення порядку встановлення цільового призначення земельних ділянок; відведення землі для містобудівних потреб без наявності розроблених та затверджених детального плану території або іншої містобудівної документації; відсутності погодження проектів із землеустрою центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства; відведення ділянки за рахунок захисної гідроспоруди - Будище-Свидівської захисної дамби; відведення ділянки в межах охоронної зони повітряних ліній електропередач ЛЕП ПЛ-110 кВ Поляна-Сокирно-1.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року заявлені у цій справі позовні вимоги заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, який діє в інтересах держави в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та Будищенської сільської ради, задоволено повністю.

Водночас скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та Будищенської сільської радипро усунення перешкод державі в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га шляхом скасування державної реєстрації (запису) цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року № 54410995, та ухвалюючи в цій частині нове судове рішення про відмов у задоволенні цієї позовної вимоги, апеляційний суд виходив з того, що пред`явлення такої вимоги є неефективним способом захисту, оскільки відновлення порушених прав держави забезпечується скасуванням державної реєстрації речових прав (права власності) відповідача  ОСОБА_1 на неї та зобов`язанням цього відповідача повернути спірну земельну ділянку законному власнику. 

Колегія суддів не може цілком погодитися з такими висновками апеляційного суду та вважає правильним рішення суду першої інстанції про задоволення позову в цій частині з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої та другої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (див., зокрема, пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, пункт 88 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, пункт 55 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2023 року у справі № 906/1175/18, від 20 червня 2023 року у справі № 910/5529/19, від 12 квітня 2023 року у справі № 916/156/22, від 22 лютого 2022 року у справі № 910/2330/21, від 06 вересня 2022 року у справі № 910/9228/21, від 29 листопада 2022 року у справі № 910/745/20, від 04 листопада 2021 року у справі № 910/18029/16, від 15 червня 2021 року у справі № 910/10440/19, від 01 липня 2021 року у справі № 910/7029/20, від 01 вересня 2020 року у справі № 910/14065/18, від 18 серпня 2020 року у справі № 910/7631/18, від 16 червня 2020 року у справі № 922/3371/19, від 10 грудня 2019 року у справі № 906/43/19, від 26 листопада 2019 року у справі № 917/92/19, від 05 листопада 2019 року у справі № 926/746/19 та від 14 червня 2019 року у справі № 910/6642/18.

У такий спосіб, Верховним Судом запроваджено певний алгоритм, який полягає в тому, що хоча кожна з наведених складових: (а) відсутність у позивача права або законного інтересу; б) відсутність їх порушення; в) відсутність їх порушення саме відповідачем; г) обрання неналежного та/або неефективного способу захисту позивачем) і є самостійною підставою для відмови в позові, однак їх застосування судом можливо виключно за наявності позитивної відповіді на попереднє питання.
Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19).

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. 

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18.

Відповідно до статті 334 ЦК України право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, виникає із дня такої реєстрації.

Згідно зі статтями 2, 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Відповідно до абзаців 2, 3 частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. 

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Вказаній нормі кореспондує пункт 9 частини першої статті 27 цього ж Закону за яким державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Згідно з частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, а за змістом статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 червня 2024 року у справі № 925/1133/18 (провадження № 12-60гс23) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що за умови, якщо прокурор вважає, що порушення інтересів держави полягає у незаконній зміні категорії земель за цільовим призначенням, то вимога про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування (у частині зміни цільового призначення земельної ділянки) є належною та ефективною, а прокурор може звертатися з позовом про визнання незаконним і скасування такого рішення.

Водночас відновлення порушеного права держави на земельну ділянку неможливо і без скасування відповідного права та його реєстрації, що здійснено на підставі оскаржуваного рішення органу місцевого самоврядування (у частині зміни цільового призначення земельної ділянки).

У цій справі суд першої інстанції, з яким у цій частині рішення погодився й апеляційний суд, встановив, що оскаржуване рішення сесії Свидівоцької сільської ради від 15 квітня 2011 року № 8-15, в частині затвердження проекту із землеустрою щодо передачі ОСОБА_2 у власність земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0117, а також зміни її цільового призначення, прийняте всупереч статтям 20, 58, 59, 84, частини дев`ятої статті 118, 186-1 ЗК України, статті 4 ВК України, а тому погодився з доводами заступника керівника Черкаської окружної прокуратури, що вказане рішення на підставі статей 21, 152, 155 ЗК України, статей 16, 21, 393 ЦК України підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовної вимоги заступника керівника Черкаської окружної прокуратури про усунення перешкод державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року № 54410995, як ефективного способу захисту держави.

Використання такого способу захисту забезпечить в повній мірі відновлення прав та інтересів держави на спірну земельну ділянку водного фонду та створить державі в особі Будищенської сільської ради належні умови для повноцінного її використання та розпорядження нею за дійсним цільовим призначенням.

Натомість, апеляційний суд у цій справі, оцінюючи позовну вимогу заступника керівника Черкаської окружної прокуратури про усунення перешкод державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року № 54410995, дійшов помилкового висновку, що такий спосіб захисту є неефективним.

Колегія суддів зауважує, що у цій справі та у касаційній скарзі зокрема прокурор вказував, що порушення інтересів держави полягає, зокрема у незаконній зміні категорії земель за цільовим призначенням, а тому, з огляду на викладене, вважає аргументи касаційної скарги обґрунтованими.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури задовольнити, постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про усунення перешкод державі в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га шляхом скасування державної реєстрації (запису) цієї земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року № 54410995 скасувати, а рішення суду першої інстанції в цій частині залишити в силі. 

Розподіл судових витрат

Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи висновки Верховного Суду щодо задоволення касаційної скарги заступника керівника Черкаської обласної прокуратури, скасування постанови апеляційного суду в оскаржуваній частині із залишенням в силі рішення суду першої інстанції в цій частині, судовий збір, який сплачено за розгляд справи судом касаційної інстанції у загальній сумі 3 632,00 грн, підлягає стягненню із відповідачів на користь Черкаської обласної прокуратури по 908 грн з кожного.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури задовольнити. 

Постанову Черкаського апеляційного суду від 12 березня 2025 року в частині вирішення позовної вимоги заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та Будищенської сільської ради, про усунення перешкод державі в особі Черкаського управління захисних масивів дніпровських водосховищ та територіальній громаді с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації (запису) земельної ділянки, кадастровий номер 7124986000:04:005:0513, площею 0,1000 га в Державному земельному кадастрі, із одночасним припиненням на неї речового права ОСОБА_1 від 03 квітня 2024 року № 54410995 скасувати, а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 27 листопада 2024 року в цій частині залишити в силі. 

Стягнути із Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області на користь Черкаської обласної прокуратури судові витрати зі сплати судового збору за розгляд справи в суді касаційної інстанції у розмірі по 908 (дев`ятсот вісім) гривень з кожного. 

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Головуючий	Д. Д. Луспеник  	
Судді:	І. Ю. Гулейков  	
	Г. В. Коломієць  	
	Р. А. Лідовець  	
	Ю. В. Черняк