КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2026 року м. Київ справа №320/8895/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у М. Києві, в якому просить суд:
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати» за період з 21.08.2019 по листопад 2020 у зв`язку із порушенням строку виплати частини пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №640/22027/19;
- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в М. Києві здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати на підставі Закону України «Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати» за період з 21.08.2019 по листопад 2020 у зв`язку із порушенням строку виплати частини пенсії на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №640/22027/19.
Ухвалою суду від 28.02.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку статті 262 КАС України, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі № 640/22027/19 відповідачем виплачено пенсію з 21.08.2019 по листопад 2020 в сумі 369 312,03 грн, яку той виплатив лише жовтні 2024. Вказує, що звернувся до відповідача через свого представника і просив провести нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії згідно з судовим рішенням, тобто по день фактичної її виплати. Однак відповідач повідомив позивача, що виплата коштів на виконання рішення суду має разовий характер та здійснюється в результаті наявності фінансування та не підлягає компенсації. Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду.
Відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду не направлено, а відтак враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №640/22027/19 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 21.08.2019 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди у розмірі 22 712,33 грн. відповідно до довідки від 02.10.2019 №132, виданої Адміністрацією Державної прикордонної служби України, починаючи з 21.08.2019.
В жовтні 2024 року на виконання зазначеного рішення відповідачем було здійснено виплату пенсії в розмірі 369 312,03 грн.
В подальшому, позивач звернувся до відповідача щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати,.
Листом від 09.01.2025 № 2600-0202-8/5068 відповідач повідомив позивача про те, що статтею 2 Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв??язку з порушенням строків хї виплати» від 19.10.2000 № 2050 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв?язку з порушенням термінів їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Враховуючи те, що нараховані на виконання рішень суду кошти підлягають виплаті в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань, підстави для нарахування компенсації відсутні.
Не погоджуючись із відмовою відповідача щодо виплати компенсації за втрату частини доходів, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно зі статтями 1-3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III (далі - Закон №2050-III), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Отже, підставою для здійснення компенсації втрати частини доходів є дотримання таких умов: 1) наявність доходу; 2) порушення встановлених строків його виплати (як з вини, так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); 3) затримка виплати доходу один і більше календарних місяців; 4) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; 5) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).
З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 №159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).
Порядок №159 поширює свою дію на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 (пункт 2 Порядку №159).
Компенсації підлягають, серед інших, такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру - пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 вказаного Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.
Як свідчать матеріали справи, право позивача на отримання пенсії за період з 21.08.2019 по 28.02.2020 відновлено рішенням у справі №640/22027/19.
При цьому, положеннями частини першої статті 4 Закону №2050-III передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Оскільки вказані кошти нараховані в результаті перерахунку пенсії та відновлення прав позивача, порушених при виплаті пенсії у меншому розмірі, вказана сума є доходом в розумінні статті 2 Закону №2050-ІІІ.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №159/1615/17, від 29.04.2020 у справі №420/2093/16-а, від 16.12.2020 у справі №521/21718/16-а, від 23.12.2020 у справі №640/7975/15-а.
З огляду на викладене суд дійшов до висновку про те, що бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати є протиправною, а тому з метою поновлення порушених прав позивача та виходячи з меж заявлених позовних вимог є підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №640/22027/19, за період з 21.08.2019 по 28.02.2020 у сумі 369 312,03 грн. по день фактичної виплати – жовтень 2024 року.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене суд вважає, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
З урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору, а матеріали справи не містять доказів понесення відповідачем судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для здійснення розподілу судових витрат.
Керуючись статтями 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262, 295 КАС України, суд 
в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії виплаченої у жовтні 2024 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №640/22027/19.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії виплаченої у жовтні 2024 року на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2020 у справі №640/22027/19.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.