Справа № 487/7990/25
Провадження №3/487/52/26 

Заводський районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А
Іменем України

20.01.2026 м. Миколаїв
Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Карташева Т. А., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , - 
УСТАНОВИВ :
14.10.2025 о 10:17 в м. Миколаєві, вул. Аркасівська, 61, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen LT 28, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії ЕНА № 3605684 від 04.12.2024 за ч. 2 ст. 126 КУпАП). Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2. 1. а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду, у тому числі і з метою звернення за правовою допомогою, але в подальшому не з`явився без повідомлення причин, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав. 
Враховуючи положення ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. 
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною дев`ятою статті 15 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. 
Згідно з пунктом 2 Порядку видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Особа має лише одне посвідчення водія, що підтверджує її право на керування транспортними засобами діючих категорій, зазначених у ньому.
Посвідчення водія відповідної категорії дійсне протягом 30 років з дати його видачі, крім посвідчення водія, що видане особі вперше.
Посвідчення водія, видане особі вперше, дійсне протягом двох років з дня його видачі з обмеженим правом керування транспортним засобом.
Крім того, п. 7 розділу XII "Повернення посвідчення водія особі після закінчення строку позбавлення права на керування транспортними засобами" Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, завтердженої наказом МВС 07.12.2009 № 515 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 22 травня 2020 року № 408) передбачено, що особам, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складання теоретичного і практичного іспитів з урахуванням вимог пункту 6 цього розділу.
З аналізу вказаних нормативних актів слідує, що особа, яка не має при собі посвідчення водія, не має і права керування транспортним засобом. Ці положення також закріплені у п. 2.1 а Правил дорожнього руху. 
Відповідно до положень п. 2.1 а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Згідно з диспозицією ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами 2-4 цієї статті, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого. У ст. 126 КУпАП законодавець розмежовує керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП) та керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків, і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Так, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, підтверджується даними, які містяться у таких доказах:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 № 482860 від 14.10.2025, відповідно до якого 14.10.2025 о 10:17 в м. Миколаєві, вул. Аркасівська, 61, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen LT 28, державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року (постанова серії ЕНА № 3605684 від 04.12.2024 за ч. 2 ст. 126 КУпАП). Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2. 1 А Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП;
- у відеозаписі з місця події, з якого встановлено, що працівниками поліції був зупинений транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . На вимогу поліцейського надати посвідчення водія, ОСОБА_1 його не надав, а при перевірці встановлено відсутність у ОСОБА_1 посвідчення водія та права керування транспортним засобом; 
- у постанові серії ЕНА № 3605684 від 04.12.2024, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу;
- у довідці від 14.10.2025, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.12.2024 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, згідно з постановою серії № 2605684 від 04.12.2024 притягувався до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн;
- у постанові Корабельного районного суду м. Миколаєва від 20.04.2023 у справі № 488/777/23, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом на строк 1 рік. 
Отже, судом встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Докази, наявні в матеріалах адміністративного провадження і досліджені в судовому засіданні, дають суду підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно з ч. 1 ст. 38 КУпАП України адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - восьмій цієї статті.
Пунктом 7 частини 1 ст. 247 КУпАП України визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
На час розгляду справи закінчились строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений ст. 38 КУпАП України, в межах якого може бути накладене адміністративне стягнення, отже, провадження в даній справі необхідно закрити на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП України.
Керуючись ст. ст. 38, 126, 245, 250, 251, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Провадження у справі стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку, передбачені ст. 294 КУпАП.
Суддя Т. А. Карташева