133/3903/25
2/133/384/26

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
Іменем України

11.02.26 м. Козятин
Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючої-судді Дурач О.А.
за участю секретаря Блащук Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Козятин Вінницької області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100), представник позивача – Михайлова Юлія Вікторівна (адреса: м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, буд. 7) до ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
16.10.2025 р. позивач звернувся до суду з зазначеною заявою. Провадження у справі відкрито 21.10.2025 р.
Короткий зміст вимог заяви
16.03.2020 року відповідач уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 491021876. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором. Загальна заборгованість згідно з угодою № 491021876 від 16.03.2020 року становить 48029,72 грн., з яких: 23300,90 грн. - за кредитом, 24728,82 грн - по відсотках. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року Просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 491021876, та судові витрати по сплаті судового збору, на правову допомогу в розмірі4370,33 грн.
Позиція відповідача
Відповідач не скористався правом надання відзиву
Процедура судового розгляду
Ухвалою суду постановлено проводити розгляд даного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вказана ухвала отримана позивачем через електронний кабінет Електронного суду, відповідачу надсилалась рекомендованим листом по місцю його реєстрації. Клопотань про відкладення розгляду справи, про проведення судового засідання з викликом сторін, до суду не надходило.
Фактичні обставини, встановлені судом
Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що 16.03.2020 року відповідач, уклав з АТ «Альфа Банк» угоду про надання споживчого кредиту № 491021876. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Договір підписаний сторонами, зокрема і відповідачем, особистим підписом. Даним договором встановлено з наступними основними умовами: тип кредиту - «Кредит готівкою»; сума кредиту – 29805 грн; процентна ставка - 32 % річних, тип ставки - фіксована; строк кредиту - 60 місяців; дата повернення кредиту - 17.03.2025 року; порядок повернення кредиту - частинами згідно із графіком платежів.
Позичальник кредит отримав, що підтверджується меморіальним ордером №1303474954 від 16.03.2020 року, випискою по особовому рахунку з 16.03.2020 по 13.06.2025.
Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, станом на 13.06.2025 р., яка становить 48029,72 грн., з яких: 23300,90 грн. - за кредитом, 24728,82 грн - по відсотках. Наявність вказаної заборгованості підтверджується відповідним розрахунком, контррозрахунку на спростування вказаної заборгованості відповідач не надав.
Щодо відсотків. Строк кредиту становить 60 місяців, дата повернення кредиту – 17.03.2025 р. Строк дії даного договору сплинув 17.03.2025. Нарахування відсотків за кредитним договором, в межах строку його дії є правомірним. Натомість, з розрахунку заборгованості вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані станом на 17.05.2025 р. Отже, до стягнення підлягають відсотки в межах строку дії договору – по 17.03.2025 р. включно в розмірі 23569,69. В іншій частині права позивача забезпечені положеннями ст. 625 ЦК України. Справа розглядається судом в межах заявлених вимог.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Банк має право в будь-якому разі вимагати, в тому числі у судовому порядку, дострокового виконання всіх зобов`язань Позичальника за Договором, в тому числі Угодою, у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обов`язкового платежу за Кредитом, а також у випадках вчинення Позичальником інших істотних порушень умов Договору, якими Сторони визнають: (а) надання Позичальником недійсних та/або недостовірних документів та/або інформації про себе з метою отримання Кредиту; (б) ненадання у строк документів, зазначених у п. 4.3. цього Додатку № 5; (в) обрання щодо Позичальника запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або набуття законної сили вироку суду про позбавлення Позичальника волі, обмеження волі чи арешт; (ґ) розірвання Позичальником договору про надання супровідних послуг, який є обов`язковим для укладення Угоди, та неукладення протягом 15 календарних днів нового договору про надання таких самих послуг з особою, що відповідає вимогам Банку (г) порушення Позичальником будь -яких інших умов Договору та/або умов цього Додатку № 5 та/або умов Угоди (розділ 5 «Банк має право» Додатку № 5 «Кредити фізичних осіб» до Договору про банківське обслуговування фізичних осіб, який оприлюднено банком та є загальнодоступним за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi).
У рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 року № 15-рп/2002 визначено, що обрання певного засобу правового захисту, у тому числі й досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист. Позикодавець наділений можливістю реалізувати своє право в порядку ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України на дострокове повернення йому частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, як шляхом пред`явлення досудової вимоги, так і судової. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 22.07.2020 року в справі № 210/1504/13-ц, від 03.12.2020 року в справі № 569/16767/16-ц, від 07.12.2022 року в справі № 953/1904/20, від 22.02.2023 року у справі № 159/3607/15-ц.
Банк направив позичальнику вимогу про усунення порушень та погашення заборгованості в розмірі простроченого боргу 11.04.2025 р. Відповіді на зазначену вимогу не надходило, порушення умов угоди позичальником не усунуті. Отже, позивачем обрано ефективний спосіб захисту своїх прав.
12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року
Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
За змістом ст.ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, суд, дійшов висновку, що між сторонами укладено кредитний договір, умови якого та вимоги законодавства, що регулюють виниклі між сторонами правовідносини, порушені відповідачем. Утворилася заборгованість за кредитом, яка не погашена до теперішнього часу, наявність якої підтверджується випискою по рахунку відповідача, розрахунком заборгованості. Існування заборгованості за тілом кредиту та відсотками за договором у сумі, вказаній позивачем, відповідачем не спростовано.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечення.
Крім того, суд вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, принципу справедливості розгляду справи судом.
Висновки суду за результатами розгляду позову
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги частково. Оскільки отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, наявність заборгованості за тілом кредиту, відсотками підтверджується розрахунком в матеріалах справи, з яким суд частково погоджується, відповідач не надав суду докази виконання зобов`язання з повернення позичених коштів, Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором за тілом кредита - 23300,90 грн. та за відсотками в розмірі 23569,69 грн. станом на 17.03.2025 р. У загальній сумі – 46870,59 грн. В решті позову відмовити.
Щодо розподілу судових витрат
При розподілі судових витрат суд керується нормами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 2422,40 грн., а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2364 грн. Також, позивачем заявлено до стягнення витрати на правову допомогу, які позивач визначає наступним чином: Згідно з п. 3.1. Договору про надання послуг № 1006 від 28.01.2025 року за надання послуг замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у нижченаведеному розмірі:за підготовку і подання позовної заяви до суду - 375,00 грн; за отримання рішення суду - 225,00 грн;комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника - 7,85 %.
Таким чином, витрати позивача на професійну правничу допомогу, які пов`язані із розглядом справи за цією позовною заявою та підлягають до стягнення, становлять 4054,34 грн. (із розрахунку: 375,00 грн. + 46870,59 грн. х 7,85 %). При цьому суд зазначає, що рішення суду направляються сторонам безкоштовно, відповідно до положень ЦПК України, Інструкції з діловодства в місцевих судах, Закону України «Про судовий збір», а тому заявлена сума витрат за отримання рішення суду – 225 грн. не відповідає критерію реальності. Вказані витрати є доведені, реальними та необхідними, відповідають складності справи та обсягу проведених робіт, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення їх розміру. В задоволенні вимог щодо стягнення іншої частини витрат на правову допомогу слід відмовити.
Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 19, 81, 133, 141, 223, 247, 259, 263-265, 273, ЦПК України, ЗУ «Про судовий збір» суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» (адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100), представник позивача – Михайлова Юлія Вікторівна (адреса: м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, буд. 7) до ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, код ЄДРПОУ 23494714 у погашення заборгованості за кредитним договором № 491021876 від 16.03.2020 року станом на 17.03.2025 року заборгованість за кредитом у загальній сумі 46870 (сорок шість тисяч вісімсот сімдесят) грн.. 59 коп., з яких заборгованість: за тілом кредита - 23300,90 грн., за відсотками в розмірі 23569,69 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», місце знаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, код ЄДРПОУ 23494714, судовий збір в сумі 2364 (дві тисячі триста шістдесят чотири) грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4054 (чотири тисячі п`ятдесят чотири) грн. 34 коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: О.А. Дурач