УХВАЛА
про залишення касаційної скарги без руху

22 грудня 2025 року
м. Київ

справа №440/9801/24
адміністративне провадження №К/990/51100/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Шарапи В.М., суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі №440/9801/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії по виграних справах, внесених до реєстру;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача на виконання рішень судів.
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області моральну та матеріальну шкоду у розмірі 200 000,00 грн (з урахуванням уточненої позовної заяви від 10.09.2024).
Розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
На адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 08.12.2025 надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржниця просить прийняти, відкрити витребувати все та розглянути, витребувати всі належні докази, доводи та задовольнити в повному обсязі.
Згідно з частиною 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Однак Верховний Суд встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог процесуального закону, що діяв на час її подання.
Щодо строку на касаційне оскарження
Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно з частиною 2 статті 329 КАС України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Касаційну скаргу подано вдруге, раніше подану касаційну скаргу повернуто ухвалою Верховного Суду від 07.11.2025 через відсутність належної конкретизації судових рішень, що оскаржуються у даній справі та вимог до суду касаційної інстанції.
Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки, первинна касаційна скарга була подана у встановлений строк, проте, ухвалою Верховного Суду від 07.11.2025 касаційну скаргу було повернуто у зв`язку із невиконанням ухвали про залишення касаційної скарги без руху. Також позивачка зауважує, що вона є пенсіонеркою, тяжко хворіє, через скрутне матеріальне становище немає можливості звернутись за кваліфікованою допомогою адвоката Однак на підтвердження стану здоров`я, позивачка не надала жодних медичних висновків, які б свідчили про її хвороби.
Верховний Суд зауважує, що клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованим, скаржником не наведено поважних причин пропуск строку касаційного оскарження судових рішень.
Право на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення не є абсолютним. Вчасна первинна подача касаційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки у такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Повернення касаційної скарги не зупиняє та не перериває строк на касаційне оскарження і не дає права скаржнику у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, щодо форми і змісту касаційної скарги. Частиною 1 статті 45 КАС України регламентовано, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Не заперечуючи проти права на повторне звернення з касаційною скаргою після її повернення, слід зазначити, що таке право не є безумовним. Це обґрунтовується змістом частини 8 статті 169 КАС України, відповідно до якої повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. Відтак скаржник має право на повторне звернення з касаційною скаргою, якщо будуть усунуті недоліки касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги і таке звернення відбувається без зайвих зволікань. Також скаржник повинен довести, що повернення вперше поданої касаційної скарги відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення.
Приведення касаційної скарги у відповідність з вимогами КАС України в частині належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, своєчасної сплати судового збору, є процесуальним обов`язком сторони, яка не погоджується з судовими рішеннями.
Недотримання особою вимог процесуальних норм щодо форми та змісту касаційної скарги за загальним правилом не є підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Це правило ще в більшій мірі стосується суб`єкта владних повноважень, щодо якого презюмується, що в його розпорядженні є достатньо засобів, зокрема організаційного характеру, для виконання покладених завдань.
Та обставина, що повернення касаційної скарги не позбавляє повторного звернення до суду касаційної інстанції не означає наявність у особи безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення раніше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених статтею 329 КАС України.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Таким чином, скаржнику слід надати обґрунтоване клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, вказавши поважні підстави його пропуску.
Щодо вимог до суду касаційної інстанції
Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.
Відповідно до пунктів 3, 5 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються та вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, заявниця просить прийняти, відкрити витребувати все та розглянути, витребувати всі належні докази, доводи та задовольнити в повному обсязі. Однак, не зазначає, які саме рішення судів попередніх інстанцій вона оскаржує та просить скасувати.
Відсутність коректного зазначення судових рішень, які є предметом касаційного оскарження, та вимог до суду касаційної інстанції унеможливлює перевірку касаційної скарги на предмет дотримання інших вимог закону щодо її форми та змісту та, відповідно, вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, заявнику касаційної скарги необхідно усунути її недоліки шляхом конкретизації судових рішень, що оскаржуються у даній справі та вимог до суду касаційної інстанції.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.
Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
На підставі викладеного, керуючись статтями 18, 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України
У Х В А Л И В:
Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження. 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження.
Касаційну скаргу Касаційну скаргу ОСОБА_1 у справі №440/9801/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.
Встановити скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

В.М. Шарапа
Я.О. Берназюк 
О.П. Стародуб,
Судді Верховного Суду