ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/5599/25 пров. № А/857/26897/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді: Носа С.П.;
суддів: Кухтея Р.В., Шевчук С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року у справі № 380/5599/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-
суддя у І інстанції Кухар Н.А.,
час ухвалення рішення не зазначено,
місце ухвалення рішення м. Львів,
дата складення повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В: 

ОСОБА_1 звернулася у Львівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (далі відповідач 2) в якому просила визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо неврахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 29.01.2024 року № 4 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця від 29.01.2024 № 5, виданих департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, при обчисленні пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/5346/24; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити з 30.01.2024 перерахунок пенсії державного службовця ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 року у справі № 380/5346/24 на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 29.01.2024 року № 4 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця 29.01.2024 року № 5, виданих департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, при обчисленні пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/5346/24.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо неврахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії від 29.01.2024 № 4 та № 5 виданих Департаментом Житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради при обчисленні пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну службу». Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії від 29.01.2024 № 4 та № 5 виданих Департаментом Житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач 2 оскаржив його в апеляційному порядку, яке, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області, та отримує пенсію за віком. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі № 380/5346/24 позов задовольнити частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №134650014943 від 06.02.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 період роботи з 04.07.2001 по 26.04.2022. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2024 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.
Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалив постанову від 30.12.2024, якою залишив без задоволення апеляційні скарги сторін та залишив рішення Львівського окружного адміністративного суду без змін.
Листом від 29.01.2025 №2076-1366/К-52/8-1300/25 відповідач 1 повідомив позивача, що рішення суду не містить зобов`язань враховувати при переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону 889 довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавки за ранг , надбавки за вислугу років) від 29.012.2024 №4 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державного службовця від 29.01.2024 №5, видані департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради.
Листом від 20.02.2025 № 10308-6181/К-02/8-0600/25 відповідач 2 повідомив позивача, що в рішенні Львівського окружного адміністративного суду відсутні зобов`язання щодо врахування поданих позивачкою довідок від 19.10.2023 №№ 4, 5. Оскільки розмір пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», обчислений на виконання рішення суду нижчий, ніж розмір пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ( з 30.01.2024 – 10563,01 грн, з 01.03.2024 - 10663,01 грн), тому пенсія виплачується у раніше встановленому розмірі. 
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивачка звернулася до суду із цим позовом.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII.
Цим законом, зокрема, визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» ( далі- Закону №3723-ХІІ).
Згідно частини 1 статті 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України “Про державну службу” у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини 8 статті 37 Закону №3723-XII визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
При цьому:
- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);
- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;
- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць;
- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах 3-5 цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України від 24 березня 1993 року №108/95-ВР «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно частини 2 Закону №108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати.
Частиною 1 статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ встановлено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України “Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування” нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).
Згідно статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема, суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.
Отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, повинні враховуватися при обчисленні розміру пенсії.
Рішенням суду зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.01.2024 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком державного службовця.
Відповідач 2 зарахував до стажу державної служби період роботи з 04.07.2001 по 26.04.2022 та повторно розглянув заяву від 30.01.2024 про переведення з пенсії.
Однак, не врахував довідок №№4 та 5 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця.
Як вбачається з матеріалів справи Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради за формою затвердженою Постановою правління пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, видано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 29.01.2024 №4 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 29.01.2024 №5.
Позивач вказує, що відповідні довідки були долучені до заяви про перерахунок пенсії та переведення на пенсію держслужбовця, вказані обставини відповідачем не спростовані.
Згідно абзацу 6 пункту 4 Порядку №622 розмір її пенсії повинен визначатися в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Подані довідки відповідають вимогам закону, а саме видані відповідно до Постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 «Про форми довідок по заробітну плату для призначення пенсій державним службовцям», та містять дані, зокрема, про розмір надбавки за інтенсивність праці, місячної премії та інші виплати (матеріальна допомога, премії, нараховані за період, що перевищує календарний місяць) в частині, що відповідає календарному місяцю. На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Всі відображені в означених довідках види оплати праці є складовими заробітної плати позивача, з якої сплачені внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому, повинні враховуватись при розрахунку розміру пенсії позивача, що узгоджується з положеннями пункту 1 частини 1 статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, суд першої інстанції відшов правильного висновку щодо визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо неврахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 29.01.2024 №4 та №5.
Таким чином, з метою забезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, вважає за доцільне зобов`язати ГУПФ України у Житомирській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії від 29.01.2024 № 4 та № 5 виданих Департаментом Житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради.
Стосовно позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області у частині неврахування довідок від 29.01.2024 № 4 та № 5, виданих Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, при обчисленні пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі № 380/5346/24, суд зазначає наступне.
Повторний розгляд заяви ОСОБА_1 від 30.01.2024 про переведення з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком державного службовця, із врахуванням висновків, викладених у рішенні суду, здійснювався Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, яке і приймало відповідне рішення.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку відсутні правові підстави для визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, оскільки воно не є суб`єктом владних повноважень, який вчинив (або утримався від вчинення) оскаржувані дії.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області залишити без задоволення. 
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року у справі № 380/5599/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	С. М. Шевчук