Справа № 420/18753/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОПОЛІС» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
12.06.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОПОЛІС» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 13.03.2025 року №12621931/41258155 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 31.01.2025 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену Товариством з обмеженою відповідальністю «СВІТОПОЛІС» податкову накладну № 5 від 31.01.2025 року датою її первинного подання до реєстрації: 14.02.2025 р.
Стислий виклад позиції позивача
В обґрунтування позовних вимог представник позивача, з покликанням на фактичні обставини справи, зазначив, що контролюючим органом зупинено реєстрацію податкової накладної від 31.01.2025 №5 з таких підстав: обсяг постачання товару/послуги 68.20 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Як вказано у позові, повідомленням про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 1 від 11.03.2025 року щодо зупинення реєстрації податкової накладної № 5 від 31.01.2025року, позивач повідомив, що ТОВ «СВІТОПОЛІС» надала послуги з електропостачання ТОВ «Високотехнологічна Компанія «ІКУНА» (44389392) за актом виконаних робіт № 5 від 31.01.2025року, у зв`язку з чим була складена податкова накладна № 5 від 31.01.2025року. ТОВ «СВІТОПОЛІС» придбала електроенергію на основі договора № 44/7372 від 21.12.23року по Акту б/н від 31.01.2025року у ТОВ «Миколаївська Електропостачальна Компанія» (42129888).
Однак, як зазначає представник позивача, 13.03.2025 Головне управління ДПС в Одеській області прийняло рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12621931/41258155.
ТОВ «СВІТОПОЛІС» вважає, що рішення № 12621931/41258155 від 13.03.2025 року Головного управління ДПС в Одеській області є протиправним та підлягає скасуванню, а податкова накладна № 5 від 31.01.2025 року підлягає реєстрації ДПС України в Єдиному реєстрі податкових накладних
Так, як зазначає представник позивача, ТОВ «СВІТОПОЛІС» подані до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів, які повністю розкривають зміст та обсяг господарських операцій.
Представник позивача вказує, що зі змісту рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації №12621931/41258155 від 13.03.2025року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних вбачається, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування стало надання платником податку копій документів, складених з порушенням законодавства. В графі «Додаткова інформація» (зазначити конкретні документи)» не містить жодної конкретної інформації, перераховуються всі можливі первинні документи, які існують в Україні. В той же час, в графі «Додаткова інформація» контролюючим органом не зазначено конкретних документів, які не були надані позивачем або були надані частково, що свідчить про недотримання порядку прийняття та форми оскаржуваного рішення. При цьому, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним
Стислий виклад заперечень відповідача.
До суду надійшов спільний відзив Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України, в якому вказано, що, відповідно до фактичних обставин справи, ТОВ «СВІТОПОЛІС» направило на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну № 5 від 31.01.2025, виписану на адресу ТОВ «Високотехнологічна Компанія – ІКУНА» (код ЄДРПОУ 44389392), на загальну суму з урахуванням ПДВ – 438 693, 12 грн. із номенклатурою товару «Використання технологічних електричних мереж (за січень 2025р)».
В подальшому, як зазначає представник відповідачів, реєстрацію означеної податкової накладної зупинено з таких підстав: обсяг постачання товару/послуги 68.20 , перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку).
У відзиві вказано, що станом на момент зупинення реєстрації податкової накладної № 5, у позивача відсутня прийнята таблиця даних платника податку на додану варість із кодом УКТЗЕД/ДКПП 68.20 як таким, що на постійній основі постачається/виготовляється відповідно до відомостей аналітичної системи ДПС АІС «Податковий блок». Отже, діяльність не є підтвердженою.
Представник відповідачів вказує, що, на виконання п.11 Порядків № 1165 позивачем було подане до контролюючого органу Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, від 11.03.2025 № 1 з додатками у кількості 10 шт.
За результатами розгляду Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, Комісією регіонального рівня прийнято рішення від 13.03.2025 № 12621931/41258155 у зв`язку з тим, що документи були складені/оформлені із порушенням законодавства. Додаткова інформація: первинні документи щодо постачання/ придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
У відзиві вказано, що інформаційні повідомлення, є сумнівними та ймовірно складені з порушенням чинного законодавства, так як в зазначеному документі відсутні підписи платника або особи за довіреністю як у фізичному, так і в електронному вигляді, а також відсутня дата валютування.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 17.06.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Суд ухвалою від 21 липня 2025 року прийняв до розгляду позовну заяву, відкрив провадження у справі, вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до ст.262 КАС України, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. 
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТОПОЛІС», код ЄДРПОУ 41258155, у встановленому законом порядку зареєстроване у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є платником податків, в тому числі податку на додану вартість.
Суд встановив, що 21.12.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Світополіс» (Споживач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» (Постачальник) укладено договір № 44/7372 про постачання електричної енергії споживачу.
Згідно з п.2.1 Договору № 44/7372, ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» продає електричну енергію ТОВ «СВІТОПОЛІС» для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (викупленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Відповідно до матеріалів справи, ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» здійснило постачання ТОВ «СВІТОПОЛІС» електричної енергії у кількості 63324 кВт год на загальну суму 502777,62 грн. у тому числі ПДВ 83796,27 грн., що підтверджується рахунком №44/7322/11/1 від 04.02.2025 та актом про прийняття-передання товарної продукції від 31.01.2025.
Згідно з платіжними інструкціями №21 від 14.02.2025 на суму 302777,62 грн, №24 від 19.02.2025 на суму 100000,00 грн №25 від 28.02.2025 на суму 100000,00 грн, ТОВ «СВІТОПОЛІС» сплатило на користь ТОВ «Миколаївська електропостачальна компанія» грошові кошти за постачання електричної енергії у загальному розмірі, що становить 502777,62 грн. 
Суд також встановив, що позивач є власником трансформаторної підстанції, що підтверджується договором купівлі-продажу від 23.08.2018, посвідченого Ковальською В.В. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованого реєстрі за №437 та відповідним витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.08.2018 №135382895.
Матеріалами справи також підтверджено, що 09.08.2024 між ТОВ «СВІТОПОЛІС» та ТОВ «Високотехнологічна компанія - ІКУНА» укладено договір про обслуговування ділянки між межами експлуатаційної відповідальності та балансової належності №4.
Згідно з п.1.1. означеного Договору, ТОВ «СВІТОПОЛІС» забезпечує технічну можливість передачі електричної енергії ТОВ «Високотехнологічна компанія - ІКУНА» в обсягах згідно з договором, з показниками допустимих відхилень від стандартних умов надання обсягу електричної енергії та рівня дозволеної потужності за класами напруги, а Споживач дотримується установленого режиму споживання електричної енергії та своєчасно сплачує за отримані послуги, визначені пунктом 4.1 цього Договору.
Положеннями п.1.2. Договору передбачено, що передача електричної енергії забезпечується відповідно до однолінійної схеми, наведеної в додатку «Однолінійна схема».
Власник мереж забезпечує передачу електричної енергії в точку продажу, яка наведена у додатку 1 до цього Договору «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін».
Приєднана потужність електроустановок Споживача 200 кВт, дозволена потужність електроустановок Споживача 200 кВт.
Згідно з додатком № 3 до договору про технічне забезпечення №4 від 09.08.2024, розрахунок оплати Обґрунтованих витрат на утримання технологічних електричних мереж визначено, що Субспоживач сплачує власнику мереж щомісячно, по виставленим рахункам за обслуговування технічного обладнання, знос кабельних ліній, втрати активної та реактивної електроенергії, які розраховуються в процентному співвідношенні пропорційно від спожитої електроенергії:
вартість відшкодування витрат на утримання технологічних електричних мереж (основного споживача, власника мереж) (споживачем) розраховується за наступною формулою: Ст =А*Е, де: А - кількість електричної енергії переданої через технологічні електричні мережі за розрахунковий період; Е - собівартість послуги по утриманню технологічних електричних мереж «власника мереж». На 2024 р. собівартість послуг складає 0,95 грн з ПДВ;
обсяг наданих послуг за розрахунковий період, визначається відповідно до наданого (власником мереж) та узгодженого (споживачем) акту щодо кількості електричної енергії переданої через технологічні електричні мережі;
при несплаті (споживачем) відповідних платежів, передбаченим цим Договором, у терміни, встановлені п.7.7 Договору (власник мереж) письмово повідомляє (споживача) про дату і час відключення від мереж(власника мереж).
Подальше включення до мереж здійснюється після повної оплати наданих послуг та додаткову оплату коштів згідно п.8.2.1 Договору.
ТОВ «СВІТОПОЛІС» виставило ТОВ «Високотехнологічна компанія - ІКУНА» рахунок №5 від 31.01.2025 на загальну суму 438693,12 грн, у тому числі ПДВ – 73115,52 грн. Актом про надання послуг №5 від 31.01.2025 товариство надало відповідні послуги на загальну суму 438693,12 грн, у тому числі ПДВ – 73115,52 грн.
В означеному акті вказано, що ТОВ «СВІТОПОЛІС» надало ТОВ «Високотехнологічна компанія - ІКУНА» послуги з використання технологічних електричних мереж (за січень 2025).
Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Високотехнологічна компанія - ІКУНА» сплатило на користь ТОВ «СВІТОПОЛІС»:
200000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №7302 від 14.02.2025;
238693,12 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №7380 від 28.02.2025.
У призначенні платежу означених платіжних інструкцій вказано: використання технолог. електр. мереж за січень 2025 р. зг. рахунка 5 від 31.01.2025.
За фактом здійснення відповідної господарської операції, за першою подією – датою надання послуг, позивач оформив податкову накладну №5 від 31.01.2025, виписану на ТОВ «Високотехнологічна компанія - ІКУНА», на загальну суму з урахуванням ПДВ – 438693,12 грн, в тому числі ПДВ 20% - 73115,52 грн, та направив її для реєстрації в ЄРПН.
Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України №1165 від 11.12.2019, реєстрацію ПН ТОВ «СВІТОПОЛІС» №5 від 31.01.2025 було зупинено, що підтверджується Квитанцією від 14.02.2025, з тих підстав, що обсяг постачання товару/послуги 68.20 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операції, та запропоновано надати пояснення і копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Позивач склав та направив на розгляд Комісії повідомлення №1 від 11.03.2025 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено де зазначило про здійснювану ним діяльність та вказало на обставини, які на його думку підтверджують право на складання та реєстрацію спірної податкової накладної. Зокрема вказувало, що ТОВ «Світополіс» надало послуги з використання технологічних електричних мереж у січні 2025 року ТОВ «Високотехнологічна Компанія – ІКУНА» (44389392) за актом виконаних робіт №5 від 31.01.2025, у зв`язку з чим була складена податкова накладна №5 від 31.01.2025. 
Разом з поясненнями Товариство надало документи, які вважало достатніми у кількості 10 додатків, надання яких не заперечується відповідачами, зокрема договори, додатки до договорів, акти наданих послуг, інформаційні повідомлення про зарахування коштів.
Копії указаних документів позивачем також додані до позовної заяви.
За результатами розгляду документів позивача, комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення №12621931/41258155 від 13.03.2025, яким відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної ТОВ «СВІТОПОЛІС» №5 від 31.01.2025, у зв`язку із наданням платником податків копій документів, що складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), утому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Вказане рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.
Рішенням від 31.03.2025 №14483/41258155/2 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.
Не погоджуючись з прийнятим Комісією регіонального рівня рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи адміністративну справу та надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі – ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.201.7 ст. 201 ПК України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).
Згідно приписів п.201.1, п.201.10 ст.201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165 у редакції, чинній на момент зупинення реєстрації спірної податкової накладної).
За визначенням пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Згідно із пунктами 7 та 8 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п.25 Порядку № 1165).
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 (далі - Порядок №520).
Як визначено п.п.2-4 Порядку №520, рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «;Про електронні довірчі послуги».
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, які платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, може подати для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, а саме: договори, контракти, довіреності, акти на оформлення повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, тощо.
Вжите у наведеній нормі словосполучення "може подати" свідчить про те, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним та залежить від критерію ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.
Пунктом 6 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Відповідно до п.п.9, 10 Порядку №520, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Враховуючи приведені вище норми, оцінюючи доводи сторін у справі, суд дійшов висновку, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
Так, за обставинами даної справи, ТОВ «СВІТОПОЛІС» направило на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №5 від 31.01.2025, складену щодо виконання господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Високотехнологічна компанія – ІКУНА» згідно Договору про обслуговування ділянки між межами експлуатаційної відповідальності та балансової належності №4 від 09.08.2024.
Відповідно до отриманої позивачем квитанції від 14.02.2025, реєстрація спірної накладної №5 від 31.01.2025 була зупинена на підставі п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 68.20 дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.
При цьому, позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Між тим, без будь-якої конкретизації, які саме документи мав надати платник.
Суд враховує, що критерії ризиковості здійснення операцій визначено у додатку 3 до Порядку №1165 та у п.1 зазначено, що таким критерієм є: обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.
З огляду на викладене, суд звертає увагу, що зупинення реєстрації ПН за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі, якщо обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки.
Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів у реальності господарської операції, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п.185.1 ст.185, так і п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.
Відтак, контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, з урахуванням змісту (суті) господарської операції по якій складено таку податкову накладну, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено.
Однак, з квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної позивача вбачається, що відповідач не визначав конкретного переліку документів, які повинен був надати на розгляд Комісії позивач.
Надіслана позивачу квитанція містила загальну вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, без конкретизації переліку документів, необхідних для її реєстрації.
Верховний Суд у постановах від 14.12.2022 у справі № 560/11825/21 (ЄДРСР 107878016), від 16.02.2023 у справі № 380/7648/22 (ЄДРСР 109063942) виснував, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Також, у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 (ЄДРСР 100789179) Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Аналогічна позиція також висловлена у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі 380/5383/21 (ЄДРСР 105024835).
В свою чергу, нечітке формулювання органом ДПС у квитанціях про зупинення підстав для зупинення реєстрації податкової накладної з вказівкою про те, що така податкова накладна відповідає вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, зумовило необхідність подання позивачем для відповідача тих документів, за якими була оформлена відповідна господарська операція. Позивач надав ті документи, які вважав достатніми та такими, що повністю підтверджують правомірність складання та направлення на реєстрацію податкової накладної, щодо реєстрації якої виник цей спір, підтверджують інформацію стосовно відображеної у податковій накладній господарської операції.
Проте, незважаючи на надані платником пояснення та копії первинних документів, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області було прийняте оскаржуване рішення, дослідивши яке суд зазначає, що у контролюючого органу станом на час його прийняття не було зауважень щодо повноти наданих документів.
Підставою ж для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації ПН Комісія зазначила: надання платником податків копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства та вказала таку додаткову інформацію: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Між тим, на думку суду, такі підстави прийнятого Комісією рішення є необґрунтованими, оскільки стосовно жодного конкретного із наданих платником податків на розгляд Комісії первинних документів у оскаржуваному рішенні персоніфіковано не вказано будь-якої невідповідності вимогам законодавства, та не вказано, яким саме вимогам не відповідають надані платником документи.
На думку суду, застосована відповідачем в оскаржуваному рішенні підстава для відмови у реєстрації податкової накладної №5 від 31.01.2025 мала бути достатньо конкретизована, шляхом зазначення які конкретно документи, що надавались позивачем до контролюючого органу (із зазначенням їх реквізитів) складені з порушенням та вказівки безпосередньо на норми законодавства, які на думку податкової були порушені при їх складанні.
Втім, в даному випадку, відповідач лише вдався до визначення загальної підстави у своєму рішенні, без жодного дослідження наданих документів в цілому та суті господарської операцій, по якій була складена платником така податкова накладна.
В оскаржуваному рішенні, в додатковій інформації відповідач вказав перелік неконкретизованих документів, що своєю чергою не дає змоги встановити належність перелічених документів до позивача, позаяк такий перелік є загальним.
Суд оцінює критично посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що надані платником інформаційні повідомлення є сумнівними та ймовірно складені з порушенням чинного законодавства, так як в зазначеному документі відсутні підписи платника або особи за довіреністю як у фізичному так і в електронному вигляді, а також відсутня дата валютування, оскільки вказаний недолік не був зазначений як підстава для відмови у реєстрації ПН безпосередньо у спірному рішенні. Відповідачем, при наявності відповідних повноважень, не було запропоновано надати інші, конкретно визначені документи на підтвердження здійснення грошових операцій по сумнівних, на думку відповідача, інформаційних повідомленнях.
Щодо посилання відповідача на те, що на момент зупинення реєстрації податкової накладної у позивача відсутня прийнята таблиця даних платника податку на додану вартість із зазначеним кодом УКТЗЕД/ДКПП як таким, що на постійній основі постачається/виготовляється згідно з аналітичною системою АІС «Податковий блок», суд зазначає, що за визначенням, що міститься у Порядку №1165, таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (далі - Державний класифікатор), що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.
Пунктом 12 Порядку №1165 передбачено, що платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).
Таким чином, враховуючи закріплене Порядком №1165 право на подання таблиці даних платника податку на додану вартість, а не обов`язок її подання, відсутність такої таблиці не може бути підставою для відмови у реєстрації податкової накладної.
Як встановлено судом, позивачем були надані первинні документи на підтвердження правомірності складання та направлення на реєстрацію податкової накладної №5 від 31.01.2025, які підтверджують інформацію про господарську операцію, відображену у цій ПН.
Дослідивши надані платником документи, які також надавались на розгляд комісії, суд вважає, що з наданих позивачем первинних документів вбачається (можливо встановити) зміст і обсяг господарської операції, по якій було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну, будь-яких розбіжностей та невідповідностей чи порушень зі змісту цих документів не вбачається, та відповідачем таких не доведено. Таким чином, суд вважає підтвердженою наявність у позивача правових підстав для оформлення та подання для реєстрації указаної вище податкової накладної №5 від 31.01.2025.
Відповідач ані під час прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, ані під час розгляду даної справи не спростував можливості встановити з наданих платником податку документів зміст та обсяг відображеної у цій податковій накладній господарської операції.
Відповідачем не надано достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що господарські операції, за результатами яких позивачем складено ПН №5 від 31.01.2025 носять характер ризикових.
Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що фактично надані платником документи не були враховані Комісією під час прийняття оскаржуваних рішень, належним чином не розглядались та не досліджувались з метою вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної, адже не зазначено належного обґрунтування мотивів, з яких було прийнято оскаржувані рішення та з яких контролюючий орган фактично не врахував пояснення та документи, надані на пропозицію податкового органу разом з повідомленням.
Суд також звертає увагу, що загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість, конкретність та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.
Окрім того, враховуючи послідовну практику застосування Верховним Судом норм законодавства у справах за аналогічними правовідносинами (у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі № 360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі № 824/245/19-а) суд вважає за доцільне також наголосити, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. В свою чергу, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 07.12.2022р. по справі №500/2237/20, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Підсумовуючи усе викладене вище, зважаючи на наявність у ТОВ «СВІТОПОЛІС» передбачених законодавством документів, які надавались на розгляд Комісії та засвідчують поза розумним сумнівом проведення господарської операції між позивачем та контрагентом, по якій було складено ПН №5 від 31.01.2025, а також враховуючи, що їх достатність для здійснення реєстрації цієї податкової накладної та відповідність вимогам законодавства не спростовано відповідачем, суд вважає, що у Комісії не було правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення.
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, за наслідками судового розгляду справи, суд доходить висновку, що відповідач не довів правомірності прийняття рішення від 13.03.2025 №12621931/41258155, відтак позовні вимоги в частині визнання його протиправним та скасування є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ №1246 від 29.12.2010, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Відтак, з огляду на встановлену судом відсутність у контролюючого органу правових підстав для відмови у реєстрації ПН №5 від 31.01.2025, а також виходячи з приписів п.20 Порядку №1246, суд вбачає наявними підстави для зобов`язання ДПС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену вище податкову накладну, датою її подання до ЄРПН.
Задоволення вказаної вимоги, на переконання суду, є дотриманням судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені.
Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання органу ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим у цій частині вимоги позову також є обґрунтованими та піддягають задоволенню.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, правових висновків Верховного Суду, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4844,80 грн як за дві позовні вимоги немайнового характеру.
Водночас, позовна заява містить одну позовну вимогу немайнового характеру про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень, та похідну від неї вимогу про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.
Отже, позовна заява містить одну вимогу немайнового характеру, судовий збір за подання якої становить 2422,40 грн.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДПС в Одеській області, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з Головного управління ДПС в Одеській області суму сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2422,40 грн, оскільки рішенням цього суб`єкта владних повноважень порушені права та інтереси позивача.
Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн, він підлягає поверненню позивачу у порядку ст.7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку. 
Так, у позовній заяві позивач зазначив, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 10000 грн.
У відзиві на позов представник відповідачів зазначив, що відсутні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області витрат Позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн.
Як вказує представник відповідачів, оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, враховуючи, що на розгляді в Одеському окружному адміністративному суді розглядаються безліч судових справ з аналогічним предметом спору – скасування рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, відповідачі дійшли висновку, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому вважає справедливим призначити позивачеві компенсації витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір прожиткового мінімуму на 2025 рік станом на час звернення з позовом до суду.
Суд зазначає, що пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Разом з тим, відповідно до ч.ч.4, 5 ст.134 КАС України законодавцем запроваджено принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката. Так розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Крім того, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
Таким чином, у Кодексі адміністративного судочинства України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката (адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі (пов`язаності конкретних послуг адвоката із веденням саме цієї судової справи, а не іншої справи).
При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та покладається на сторону, яка подає таке клопотання.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було винесене судове рішення у справі, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Ті самі критерії застосовує і Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява №19336/04, п. 269).
Верховним Судом у своїх постановах від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16, від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Судом встановлено, що між ТОВ «СВІТОПОЛІС» та адвокатом Тітовим В.В. укладено договір про надання правничої допомоги від 27.12.2024, за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу та представляти інтереси замовника в усіх судових інстанціях всіх рівнів (всіх судах України), в управлінні юстиції, у відносинах з державним та/чи приватним виконавцем, у всіх державних органах та органах місцевого самоврядування, в підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, з питань, що торкається прав та законних інтересів Замовника, у тому числі, у судових справах за позовною заявою ТОВ «СВІТОПОЛІС».
Пунктом 2.1 договору передбачено, що Виконавець бере на себе виконання наступної правничої роботи: а) консультування з питань застосування чинного законодавства; б) представництво інтересів Замовника в судових установах всіх рівнів (інстанціях) по судовим справам.
Згідно п.3.1 Замовник зобов`язується: а) своєчасно забезпечувати Виконавця усім необхідним для виконання завдань, передбачених даним договором, в т.ч. документами в необхідній кількості примірників; б) оплачувати послуги Виконавця.
10 червня 2025 року сторонами підписано доповнення до договору про надання правничої допомоги від 27.12.2024 про наступне: вартість послуг Виконавця щодо надання правничої допомоги Замовнику, що пов`язана з консультуванням щодо подання ТОВ «СВІТОПОЛІС» адміністративного позову до Державної податкової служби України та Головного управління ДПС в Одеській області щодо визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12621931/41258155 від 13.03.2025 та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну №5 від 31.01.2025; підготовка адміністративного позову, подача адміністративного позову; збір доказової бази; представництво у суді становить 10000,00 грн. 
На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу у сумі 10000,00 грн, позивачем надано акт приймання-передачі наданих послуг від 11.06.2025, згідно якого адвокатом надано такі послуги: консультування Замовника щодо подання ТОВ «СВІТОПОЛІС» адміністративного позову та вивчення судової практики з аналогічних справ; збір доказів по справі щодо визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12621931/41258155 від 13.03.2025 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №5 від 31.01.2025; підготовка адміністративного позову до Одеського окружного адміністративного суду; представництво інтересів Замовника у суді по справі за позовною заявою ТОВ «СВІТОПОЛІС» щодо визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №12621931/41258155 від 13.03.2025 та зобов`язати ДПС України зареєструвати податкову накладну №5 від 31.01.2025; вартість послуг Виконавця становить 10000 грн.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним ст.19, 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що визначений позивачем розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не є співмірним із складністю справи, яка розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та виклику учасників справи.
Крім того, ця адміністративна справа є справою незначної складності, складання тексту позовної заяви не вимагає глибокого аналізу судової практики і нормативно-правових актів, враховуючи усталену судову практику в цій категорії справ.
Виходячи з наведеного, з урахування критеріїв пропорційності, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача та стягнення з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Керуючись ст.2, 72, 77, 78, 90, 120, 134, 139, 241-246, 258, 262, 295 КАС України КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОПОЛІС» (вул. Троїцька, буд.43-А, м.Одеса, Одеська область, 65045, код ЄДРПОУ 41258155) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, Одеська обл., 65044, код ЄДРПОУ 44069166), Державної податкової служби України (Львівська пл., буд. 8, м. Київ, Київська обл., 04053, код ЄДРПОУ 43005393) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити повністю. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 13.03.2025 №12621931/41258155 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 31.01.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену товариством з обмеженою відповідальністю «СВІТОПОЛІС» податкову накладну №5 від 31.01.2025 датою її подання на реєстрацію - 14.02.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОПОЛІС» суму сплаченого судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 копійок.
Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОПОЛІС» судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро БАБЕНКО