ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/22228/25
Провадження № 33/820/15/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника Лужняка Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника Лужняка Ю.Г., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2025 про притягнення ОСОБА_1  до адміністативної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:

Цією постановою   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору. 
Роз`яснено ОСОБА_1 порядок оскарження судового рішення та сплати штрафу.
За постановою суду,  ОСОБА_1 об 11 год. 45 хв. 29 липня 2025 року на 278 км. автодороги М-30, сполученням «Стрий-Ізварине», в порушення п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом марки та моделі «АС АС-Р4234 Мрія», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Лужняк Ю.Г. просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Апелянт зазначає, що працівниками поліції було безпідставно зупинено ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки ним не було порушено Правил дорожнього руху України, що підтверджується відеозаписом долученим до матеріалів справи. Також, поліцейським було безпідставно запропоновано ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки описані в акті огляду та направленні на огляд ознаки сп`яніння нібито виявленні у водія, останньому, не оголошувались, а були вписані в акт огляду та направлення на огляд під час їх складання. Окрім того, стверджує, що у направленні на огляд водія відсутній підпис посадової особи, яка направляла водія на медичний огляд, а тому такий доказ, на думку сторони захисту, є неналежним та недопустимим доказом. Крім того, працівниками поліції було грубо порушено вимоги ст. 268 КУпАП оскільки ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Відтак, вважає, що доказів які б підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано не було. 
У доповненні до апеляційної скарги захисник Лужняк Ю.Г. вказує, що в порушення вимог ст. 266-1 КУпАП огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, який є військовослужбовцем ЗСУ та, в той день, виконував обов`язки військової служби, оскільки керував службовим транспортним засобом «Автобус» АС-Р4234 МРІЯ д.н.з. НОМЕР_1 , за яким він закріплений, як водій, був проведений не уповноваженою на те службовою особою, а саме працівником Національної поліції України, а не посадовою особою – начальником органу управління Військової служби правопорядку у ЗСУ або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Вказана обставина не досліджувалась у суді першої інстанції, а була встановлена в процесі апеляційного розгляду справи. 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Лужняка Ю.Г., на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, уважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд першої інстанції дослідивши та проаналізувавши, належним чином, докази у справі дійшов до обгрунтованого та належним чином мотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дані правопорушення та прийняте по справі рішення.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційною інстанцією не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП при складанні протоколу стосовно .
Відповідно до вимог ч.2 ст.266 КУпАП Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що в результаті огляду, проведеного поліцейським за допомогою технічного засобу, було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту становив 1,82 % проміле і, останній, погоджувався з даним результатом, про що свідчить його власноручний підпис у роздруківці чеку приладу Драгер.
Відповідно до вимог п.2.9.а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з положеннями ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Зі змісту доводів захисника, викладених в апеляційній скарзі, вбачається, що він вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення.
Однак, такі твердження апелянта спростовуються дослідженими судом першої та апеляційної інстанції доказами. 
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №406033 від 29.07.2025 слідує, що водій ОСОБА_1 об 11 год. 45 хв. 29 липня 2025 року на 278 км. автодороги М-30, сполученням «Стрий-Ізварине» керував транспортним засобом марки та моделі «АС АС-Р4234 Мрія», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки, у встановленому законом порядку, за допомогою технічного приладу DRAGER ARBH 0632, результат тесту позитивний – 1,82 % проміле, тест № 3026, із результатом ОСОБА_1 погодився, чим порушив п. 2.9.а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.  
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності.
Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується і іншими доказами, зокрема: 
-направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 29.07.2025 р, згідно з яким він направлявся до медичної установи КнП «ХОЗзНПД» ХОР с.Скаржинці у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, останній, відмовився.
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у яких відображено наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, і зафіксовано результати такого огляду ОСОБА_1 – позитивний -1,82 ‰, з яким, останній, погодився, поставивши підпис у відповідній графі цього акту; 
-роздруківкою тесту приладу «Drager Alcotest 6810» від 29.07.2025, тест №3026, з результатом – 1,82 % проміле; 
-свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки «Drager Alcotest 6810» №П51QM173210324 виробник Drager Safety AG & Co.KGaA, Німеччина, яке чинне до 29.10.2025. 
У відповідності до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, місцевим судом та судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
З переглянутих судом першої та апеляційної інстанцій відеозаписів здійснених за допомогою стаціонарної камери блокпосту та нагрудних камер працівників поліції слідує, що вони підтверджують наступні обставини: автобус під керуванням ОСОБА_1 , у вказаний час та місці, було зупинено для перевірки документів на блокпосту представником ВСП та поліцейськими, які виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою приладу «Драгер», або ж у медичному закладі, на що ОСОБА_1 , після консультації з пасажиром указаного транспортного засобу, виявив бажання пройти такий огляд саме на місці зупинки, повідомивши працівникам поліції те, що випив 100 грам коньяку, тому прилад «Драгер» визначить його стан алкогольного сп`яніння. Не заперечував ОСОБА_1 і факт керування, вказаним автобусом, у зазначені в протоколі час та місці, вказавши працівникам поліції про те, що після вживання алкогольного напою сів за кермо автобуса для того, щоб проїхати блокпост, оскільки мав посвідчення водія відповідної категорії, на відміну від того військовослужбовця, який раніше керував транспортним засобом та якого ОСОБА_1 замінив за кермом автобуса перед тим, як заїхати на блокпост. Крім того, після проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», із показниками якого - 1,82% проміле, ОСОБА_1 також погодився, поставивши підпис у відповідній графі вищеозначеного Акту. На запитання поліцейського чи погоджується ОСОБА_1 із результатом, що показав прилад «Драгер» і чи бажає він проїхати до лікаря нарколога, ОСОБА_1 надав чітку відповідь про те, що з результатом згідний і нічого не заперечує. 
Отже, у працівників поліції були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і лише після підтвердження такого стану, поліцейським було складено протокол про адміністративне правопорушення, та, після роз`яснення ОСОБА_1 його прав, надано цей протокол для підписання особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.
На думку апеляційного суду, наданий відеозапис, на якому зафіксовані всі обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, які і стали підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Будь-яких фактичних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів достовірність відеозапису стороною захисту не надано. Не встановлено таких і під час апеляційного розгляду справи.
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9.а ПДР України та вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
В матеріалах справи відсутні та апелянтом під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735.
Не заслуговують на увагу аргументи захисника в поданому доповненні до апеляційної скарги про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, без повідомлення та участі посадової особи, уповноваженої на те начальником Військової служби правопорядку ЗСУ, оскільки такі на блокпосту були присутні, що підтверджується відеозаписом події.
Військова служба правопорядку не має повноважень складати протоколи за ст. 130 КУпАП, не проводить алкотестування, оскільки, відповідно до ст. 15 КУпАП військовослужбовці, зокрема, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Згідно з позицією Верховного Суду керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння є адміністративним правопорушенням загальної юрисдикції, незалежно від того, чи особа є військовослужбовцем і чи перебувала вона при виконанні службових обов`язків. 
Правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_1 , відноситься до правопорушень, що стосуються порушення норм і правил забезпечення безпеки дорожнього руху, тому він як військовослужбовець несе відповідальність за його вчинення на загальних підставах. 
Стаття 266-1 КУпАП передбачає огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до змісту цієї статті, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби у складі національного контингенту (національного персоналу), може проводитися в медичних закладах, що входять до складу міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, в яких бере участь національний контингент (національний персонал).
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
З огляду на викладене, процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння для військових відрізняється від цивільних.
Стаття 130 КУпАП належить до адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Повноваження щодо зупинки транспортного засобу, огляду на стан сп`яніння, складання протоколу мають органи Національної поліції. Військова служба правопорядку (ВСП) здійснює правопорядок під час військової служби, у межах військових об`єктів, гарнізонів, під час виконання службових обов`язків. Під час відпустки військовослужбовець не перебуває при виконанні обов`язків, тому ВСП не складає протокол за ст.130 КУпАП у цивільній дорожній ситуації. В даному випадку діє загальний порядок, як для цивільних.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що інспектор поліції діяв в межах наданих йому повноважень, а тому підстави складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 є законними та не спростовують наявності в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Щодо відсутності підпису у направленні посадової особи, яка направляла ОСОБА_1 на медичний огляд, то це не є істотним порушенням порядку проведення огляду, оскільки огляд ОСОБА_1 в лікарні не проводився, так як від прибуття до медичної установи, останній, відмовився.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, положення ст. 63 Конституції України статті 268 КУпАП, тим самим допущено порушення його права на захист, на переконання апеляційного суду, є надуманими.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 поставив підпис у графі роз`яснення з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63, ст. 268 КУпАП, будь - яких зауважень не заявляв, чим засвідчив розуміння своїх прав та обов`язків.
Всі інші доводи, наведені стороною захисту в апеляційній скарзі та суді апеляційної інстанції були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.
Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
На переконання суду доводи апеляційної скарги спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення та є способом його самозахисту.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. 
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9 «а» ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя 
п о с т а н о в и л а:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2025 стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника Лужняка Ю.Г. – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького 
апеляційного суду     Л.М.Кулеша