ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/6170/22 Суддя (судді) першої інстанції: Войтович І. І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Кузьменка В.В., Файдюка В.В., секретар судового засідання Заліська Є.Я., за участі позивача в режимі відеоконференції Карманчук Л.В., представника відповідача-2 Вівдиченко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Вінницької окружної прокуратури на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправними та скасування рішення, наказу,

В С Т А Н О В И В :
21.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження (відповідач-1), Вінницької обласної прокуратури (відповідач-2), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження № 9дп-22 від 12 січня 2022 року «про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 , прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_5 та про закриття дисциплінарного провадження стосовно прокурорів Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_2 , ОСОБА_3 » в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_1 та накладення дисциплінарного стягнення у виді догани;
- визнати протиправним та скасувати наказ керівника Вінницької обласної прокуратури № 47к від 24 січня 2022 року «Про застосування дисциплінарного стягнення» до прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний наказ є протиправним, оскільки не підтверджений належними доказами, прийнятий не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, упереджено, без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення, з використанням повноваження не з метою, з якою це повноваження надано, з порушенням розумних строків.
Зокрема, позивачка наголосила на відсутності підтверджуючих фактів та доказів щодо порушення нею положень пунктів 6, 6.2 наказу Генерального прокурора №353 від 03.08.2020 про організацію діяльності прокурорів, оскільки обов`язки керівника вона виконувала з 23.11.2020, через що строк на апеляційне оскарження ухвали Вінницького міського суду від 20.11.2020 в межах кримінальної справи не був пропущений. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 адміністративний позов задоволено повністю.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачами не доведено правомірність спірних рішень. 
Відповідачі подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати рішення суду першої інстанції через порушення норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. 
Доводи апеляційних скарг аналогічні позиції відповідачів, висловленої у суді першої інстанції, зокрема те, що протиправна поведінка позивачки призвела до ухвалення судом в межах кримінального провадження незаконного рішення про звільнення засудженого від відбування покарання та пропущення строку на апеляційне оскарження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.09.2025 відкрито апеляційне провадження та витребувано справу зі суду першої інстанції, і після її надходження до суду апеляційної інстанції, ухвалою від 12.11.2025 призначено до слухання у відкрите судове засідання.
З поважних причин слухання справи продовжувалось. 
У судовому засіданні представник відповідача 2 підтримав доводи апеляційної скарги, позивачка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.
Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 
Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка інших сторін не перешкоджає розгляду справ.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача 2 та позивачки, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційних скарг та відзив, дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке. 

Обставини встановлені судом.
Позивачка з березня 2004 року працює в органах прокуратури і з березня 2021 року обіймає посаду прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області.
01.07.2021 до кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів надійшла дисциплінарна скарга керівника Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора про вчинення дисциплінарного проступку прокурорами Вінницької окружної прокуратури Вінницької області, в тому числі позивачкою і за результатами розгляду Кадровою комісією 07.07.2021 було прийнято рішення про відкриття дисциплінарного провадження № 07/3/2-444дс-92дп-21.
Надалі, дисциплінарне провадження № 07/3/2-444дс-92дп-21 передано до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження в порядку абзацу 2 підпункту 8-1 пункту 22 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 № 113-ІХ (далі - Закон № 113-IX).
За результатами проведеного дисциплінарного провадження, відповідним органом було зроблено висновок про наявність у діях прокурора ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру», а саме неналежне виконання службових обов`язків.
Згідно рішення Відповідного органу від 12.01.2022 № 9 дп-22 позивача як прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Вказане рішення Відповідним органом було направлено керівнику Вінницької обласної прокуратури для застосування накладеного дисциплінарного стягнення, після чого наказом керівника Вінницької обласної прокуратури від 24.01.2022 № 47к до прокурора Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_1 було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами, і не є спірними.

Нормативно-правове обґрунтування.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини другої статті 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Порядок зайняття посади прокурора врегульовано Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII. 
У відповідності до положень статті 19 Закону України «Про прокуратуру» прокурор має право брати участь у прокурорському самоврядуванні для вирішення питань внутрішньої діяльності прокуратури у порядку, встановленому законом.
Прокурори мають право бути членами професійних спілок, утворювати громадські організації та брати в них участь з метою захисту своїх прав та інтересів, підвищення свого професійного рівня.
Прокурор зобов`язаний вдосконалювати свій професійний рівень та з цією метою підвищувати кваліфікацію.
Прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися присяги прокурора. За порушення присяги прокурор несе відповідальність, передбачену законом.
Прокурор зобов`язаний додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.
Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 1697-VII прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:
1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків;
2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;
3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;
4) порушення встановленого законом порядку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;
6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;
7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;
8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;
9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.
Порядок здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорсько-слідчих працівників, види дисциплінарних стягнень, строки їх застосування тощо визначено положеннями статей 44-50 Закону України «Про прокуратуру», які відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» набрали чинності 15.04.2017.
Згідно з пунктами 2, 10 частини першої статті 3 Закону № 1697-VII діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості, об`єктивності та неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.
Нормами Кодексу етики, а саме статтями 5, 10, 11, 15, регламентовано, що професійна діяльність прокурорів ґрунтується на принципах верховенства права, справедливості, неупередженості та об`єктивності, професійної честі та гідності.
Відповідно до зазначених принципів професійна діяльність прокурора має ґрунтуватися на неухильному дотриманні конституційних принципів верховенства права та законності.
При здійсненні повноважень прокурор зобов`язаний діяти відповідно до Закону, своєчасно вживати вичерпних заходів для їх належного виконання; зобов`язаний діяти справедливо, неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій; дбати про свою компетентність, професійну честь і гідність; прокурор повинен здійснювати службові повноваження сумлінно, компетентно, вчасно і відповідально, постійно підвищувати свій загальноосвітній та професійний рівень.
Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною першою статті 7 КПК України визначено загальні засади судочинства та передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність (пункт 2) та презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини (пункт 10).
Статтею 9 КПК України регламентовано таку загальну засаду судочинства як законність та встановлює такі зобов`язання прокурора під час кримінального провадження, відповідно: неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша); всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (частина друга).
Повноваження прокурора у кримінальному процесі безпосередньо визначені статтею 36 КПК України, згідно із пунктами 9, 11, 13, 14, 17, 20, 21 якої прокурор уповноважений: - приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; - повідомляти особі про підозру; - затверджувати чи відмовляти у затвердженні обвинувального акта, вносити зміни до складеного слідчим обвинувального акта, самостійно складати обвинувальний акт; - звертатися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; - перевіряти повноту і законність проведення процесуальних дій; - оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому цим Кодексом; - здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Поняття законності розкрито зокрема у статті 9 КПК України, згідно якої під час кримінального провадження прокурор зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Як сторона обвинувачення, прокурор є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, та наділений достатніми повноваженнями для забезпечення виконання завдань кримінального провадження. Зазначене забезпечує засади рівності та змагальності сторін кримінального провадження (стаття 36 КПК України).
Абзацом 4 пункту 4 розділу Порядку організації діяльності прокурорів і слідчих органів прокуратури у кримінальному провадженні, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 28 березня 2019 року № 51 (далі - Порядок № 51), який був чинним до 30 вересня 2021 року, передбачено, що прокурори у судовому провадженні відповідно до вимог законодавства висловлюють мотивовану позицію з приводу клопотань інших учасників судового провадження.
Пунктом 21 наказу Генерального прокурора від 03 серпня 2020 року № 353 «Про організацію діяльності прокурорів з нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян» (втрата чинності 30.12.2021) встановлено, що основними критеріями ефективності діяльності прокурорів на цьому напрямі слід вважати забезпечення об`єктивного, своєчасного і повного вжиття заходів щодо додержання вимог Конституції та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, захисту, поновлення прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави, відшкодування завданої шкоди, притягнення винних до встановленої законом відповідальності.
За підпунктом 6.2 пункту 6 наказу Генерального прокурора № 353 наказано керівникам місцевих (окружних) прокуратур, їхнім першим заступникам та заступникам у межах компетенції забезпечити участь прокурорів у справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законами України, у тому числі щодо правопорушень, вчинених на території піднаглядних об`єктів, а також якісне, ефективне та своєчасне реагування на незаконні судові рішення відповідно до чинного законодавства.
Пунктом 3 наказу прокурора Вінницької області від 18 травня 2018 року №66 «Про удосконалення прокурорського нагляду у сфері додержання прав в`язнів при підготовці матеріалів та розгляду судами питань, пов`язаних із виконанням вироків» визначено забезпечення прокурорського нагляду упродовж доби з дня проголошення судового рішення.
Повноваження керівника окружної прокуратури визначені ст. 13 Закону України «Про прокуратуру», згідно якої, керівник представляє окружну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями; 2) організовує діяльність окружної прокуратури; 3) у десятиденний строк із дня вивільнення посади повідомляє відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, про наявність вакантної або тимчасово вакантної посади у окружній прокуратурі; 4) забезпечує виконання вимог щодо підвищення кваліфікації прокурорів окружної прокуратури; 4-1) призначає на адміністративні посади та звільняє з адміністративних посад прокурорів у випадках та порядку, встановлених цим Законом; 4-2) контролює ведення та аналіз статистичних даних, організовує вивчення та узагальнення практики застосування законодавства, інформаційно-аналітичне забезпечення прокурорів з метою підвищення якості здійснення ними своїх функцій; 5) виконує інші повноваження, передбачені цим та іншими законами України.
Керівник окружної прокуратури видає накази з питань, що належать до його адміністративних повноважень.
У разі відсутності керівника окружної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник окружної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника окружної прокуратури.
Згідно з частиною першою статті 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.
Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.
Право на звернення до відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти (частина друга статті 45 Закону № 1697-VII).
Згідно з частинами першою - четвертою, шостою, дев`ятою-одинадцятою статті 46 Закону №1697-VIIекретаріат відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, у день надходження дисциплінарної скарги реєструє її та за допомогою автоматизованої системи визначає члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження.
Член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, своїм вмотивованим рішенням відмовляє у відкритті дисциплінарного провадження, якщо: 1) дисциплінарна скарга не містить конкретних відомостей про наявність ознак дисциплінарного проступку прокурора; 2) дисциплінарна скарга є анонімною; 3) дисциплінарна скарга подана з підстав, не визначених статтею 43 цього Закону; 4) з прокурором, стосовно якого надійшла дисциплінарна скарга, припинено правовідносини у випадках, передбачених статтею 51 цього Закону; 5) дисциплінарний проступок, про який зазначено у дисциплінарній скарзі, вже був предметом перевірки і щодо нього відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, прийняла рішення, яке не скасовано в установленому законом порядку.
За відсутності підстав, передбачених частиною другою цієї статті, член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення про відкриття дисциплінарного провадження щодо прокурора.
Заява за результатами проведеної перевірки доброчесності прокурора, внаслідок якої встановлено вчинення дисциплінарного проступку, є обов`язковою підставою для відкриття дисциплінарного провадження щодо прокурора.
Після відкриття дисциплінарного провадження член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки.
Під час здійснення перевірки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об`єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе.
Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений відповідним органом, що здійснює дисциплінарне провадження, але не більш як на місяць.
До завершення дисциплінарного провадження прокурор не може бути звільнений з посади прокурора у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням.
Член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.
Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, та мають бути отримані його членами не пізніш як за п`ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься.
Згідно приписів статті 47 Закону № 1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.
До повідомлення про час та місце проведення засідання відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.
Висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки; 3) не з`явився на засідання повторно.
Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження.
Прокурор, який не братиме участі в засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження.
Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, заслуховуються пояснення члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб.
Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, подавати заяву про його відвід.
Згідно зі ст. 48 Закону № 1697-VII відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.
Член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, який проводив перевірку та готував висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, не має права брати участі у голосуванні при прийнятті рішення за результатами розгляду зазначеного висновку та бути присутнім під час проведення такого голосування.
При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення.
Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.
У разі відсутності підстав для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, своїм рішенням закриває дисциплінарне провадження.
Рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких відповідний орган, що здійснює дисциплінарне провадження, ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.
За наявності окремої думки член відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, викладає її у письмовій формі та додає до справи, про що головуючий повідомляє на засіданні. Зміст окремої думки на засіданні не оголошується. За клопотанням прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, йому надається копія окремої думки члена відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження.
Копія рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду.
Рішення відповідного органу, що здійснює дисциплінарне провадження, прийняте за результатами розгляду дисциплінарного провадження, оприлюднюється на її веб-сайті у семиденний строк.
Вищезазначене узгоджується із нормами Наказу Генерального прокурора від 04 листопада 2019 року № 266, яким затверджено Порядок розгляду кадровою комісією скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку, здійснення дисциплінарного провадження та прийняття рішення за результатами дисциплінарного провадження.
Так, згідно п. 5 розділу І Порядку №266, процедура здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурора визначається розділом VI Закону та цим Порядком.
За приписами пунктів 6-7 розділу І Порядку №266, дисциплінарне провадження передбачає: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та прийняття рішення.
Перевірка даних про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності здійснюється членом кадрової комісії, що здійснює дисциплінарне провадження (далі - кадрова комісія), у порядку, встановленому Законом.
Відповідно до пункту 8 розділу І Порядку №266, право на звернення до кадрової комісії із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі факти, які можуть бути підставою для відкриття дисциплінарного провадження. Рекомендований зразок дисциплінарної скарги передбачений у додатку до цього Порядку.
Пунктами 10-12 розділу І Порядку №266 передбачено, що для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження діє автоматизована система розподілу дисциплінарних скарг. Дисциплінарні скарги реєструються в Офісі Генерального прокурора. Підрозділ, який забезпечує діяльність кадрової комісії у день надходження до нього дисциплінарної скарги реєструє її та за допомогою автоматизованої системи визначає члена кадрової комісії для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження.
Положеннями п. 13 розділу І Порядку №266 визначено, що рішення про відкриття дисциплінарного провадження або про відмову у його відкритті приймається членом кадрової комісії у строк, який не перевищує п`яти робочих днів з дня розподілу дисциплінарної скарги члену кадрової комісії. Таке рішення не пізніше трьох робочих днів з дня його прийняття надсилається прокурору, стосовно якого воно прийнято, а також особі, яка подала дисциплінарну скаргу, електронними засобами зв`язку або поштою. До рішення про відкриття дисциплінарного провадження, яке направляється прокурору, додається копія дисциплінарної скарги.
За приписами пункту 16 розділу І Порядку №226, після відкриття дисциплінарного провадження член кадрової комісії проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена кадрової комісії за результатами перевірки.
Під час здійснення перевірки дисциплінарної скарги член кадрової комісії має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об`єднань необхідну для проведення перевірки інформацію (п. 1 розділу ІІІ Порядку №266).
Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Порядку №266 проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує тридцяти робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження, а у випадку повторного розподілу дисциплінарного провадження - із дня такого розподілу. У разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений не більш ніж на п`ятнадцять робочих днів головою кадрової комісії або членом кадрової комісії, який виконує його обов`язки, а також кадровою комісією, якщо таку перевірку проводить голова кадрової комісії або член кадрової комісії, який виконує його обов`язки.
За результатами перевірки член кадрової комісії готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора (відсутність чи наявність підстав для звільнення прокурора з адміністративної посади відповідно до пункту 3 частини першої статті 41 Закону України «Про прокуратуру» у випадку розгляду звернень щодо неналежного виконання прокурором, який обіймає адміністративну посаду, посадових обов`язків, встановлених для відповідної адміністративної посади) та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член кадрової комісії встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена кадрової комісії щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.
Згідно з пунктами 6, 7 розділу ІІІ Порядку №266 розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні кадрової комісії. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а в разі необхідності також інші особи. Повідомлення про дату, час та місце проведення засідання кадрової комісії, на якому відбудеться розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, оприлюднюється не пізніше як за п`ять робочих днів до дня проведення засідання на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та надсилається запрошеним особам електронними засобами зв`язку або поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення засідання кадрової комісії з моменту оприлюднення відповідного оголошення на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
Вимогами пунктів 15, 16, 17, 19 та 20 розділу ІІІ Порядку №266 після розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора, за результатами дисциплінарного провадження кадрова комісія приймає одне з таких рішень:
- про накладення дисциплінарного стягнення;
- про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора;
- про закриття дисциплінарного провадження.
Рішення кадрової комісії, крім зазначених в абзаці другому цього пункту, в тому числі процедурні, обговорюються її членами і ухвалюються шляхом відкритого голосування більшістю голосів присутніх на засіданні членів комісії. Член кадрової комісії має право голосувати "за" чи "проти" рішення кадрової комісії. У разі рівного розподілу голосів приймається рішення, за яке проголосував голова кадрової комісії.
Рішення про накладення дисциплінарного стягнення та рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора ухвалюється шляхом відкритого голосування більшістю від загальної кількості членів кадрової комісії. Якщо рішення про накладення дисциплінарного стягнення чи рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора не набрало чотирьох голосів, кадровою комісією ухвалюється рішення про закриття дисциплінарного провадження.
Кадрова комісія приймає рішення за результатами дисциплінарного провадження на засіданні, на якому було розглянуто висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора. У разі відсутності на засіданні прокурора, щодо якого здійснюється провадження, кадрова комісія перед прийняттям рішення обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.
При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення, а також інші обставини, що мають значення для прийняття рішення.
Рішення у дисциплінарному провадженні повинно бути прийнято комісією у строк, що не перевищує тридцяти робочих днів з дня початку розгляду комісією висновку члена кадрової комісії.
Пунктом 24 розділу ІІІ Порядку №266 передбачено, що рішення кадрової комісії викладається у письмовій формі, підписується головою, секретарем та іншими членами кадрової комісії, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні кадрової комісії. У разі відмови члена кадрової комісії підписати рішення або протокол у такому рішенні робиться відповідна відмітка.
За приписами п. 6 розд. І Порядку № 266, дисциплінарне провадження передбачає: відкриття дисциплінарного провадження; проведення перевірки дисциплінарної скарги; розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та прийняття рішення.
Пунктом 2 розд. III Порядку № 266 встановлено, що проведення перевірки дисциплінарної скарги та відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує тридцяти робочих днів із дня прийняття рішення про відкриття дисциплінарного провадження, а у випадку повторного розподілу дисциплінарного провадження - із дня такого розподілу. У разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений не більш ніж на п`ятнадцять робочих днів головою кадрової комісії або членом кадрової комісії, який виконує його обов`язки, а також кадровою комісією, якщо таку перевірку проводить голова кадрової комісії або член кадрової комісії, який виконує його обов`язки.
Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 1697-VII на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.
Згідно частини першої статті 50 Закону № 1697-VII прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

Висновки суду.
Матеріалами справи підтверджено, що спірне рішенні №9дп-22 від 12.01.2022 обгрунтовано тим, що позивачка не виконала належним чином службові обов`язки, а саме як виконуючий обов`язки керівника Вінницької місцевої прокуратури не забезпечила своєчасне узгодження позиції щодо законності постанови Вінницького міського суду від 20.11.2020 року, відмовившись 24.11.2020 року підписувати довідку про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання за хворобою, та у подальшому направлення цієї довідки до прокуратури вищого рівня.
Згідно змісту цього рішення, позивачка порушила п. 3 наказу прокурора Вінницької області від 18 травня 2018 року «Про удосконалення прокурорського нагляду у сфері додержання прав в`язнів при підготовці матеріалів та розгляду судами питань, пов`язаних із виконанням вироків», а також пункти 6, 6.2 наказу Генерального прокурора № 353.
Проте, зі встановлених обставин вбачається, що позивачка займала посаду виконуючого обов`язки керівника Вінницької місцевої прокуратури з 23.11.2020 по 25.11.2020, і 24.11.2020 відмовилась підписувати відносно засудженого ОСОБА_4 довідку щодо обставин звільнення його від відбування покарання за хворобою, а у подальшому Вінницький апеляційний суд ухвалу Вінницького міського суду від 20.11.2020 відносно ОСОБА_4 про звільнення від відбування показарання - скасував як таку, що постановлена із порушенням вимог статей 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України.
Отже, приймаючи до уваги наведені обставини, суд першої інстанції зробив висновок, що відповідачем-1 не надано належних та достатніх доказів того, що позивачка відмовилась підписувати відносно ОСОБА_4 довідку, при цьому відповідним органом не досліждено обставин її складання, оформлення, направлення і відхилення через не правильність оформлення.
Також, під час проведення перевірки, залишилось поза уваги відповідача 1 довід надіслання в ІАС «СЕД» супровідного листа та довідку відносно ОСОБА_4 24.11.2021 о 14.17 год, тобто в межах строків оскраження ухвали Вінницького міського суду від 20.11.2020 відносно ОСОБА_4 про звільнення від відбування показарання. 
Вказане апелянтами не спростовано, відповідних доказів не надано.
Крім того, заслуговує на увагу інша обставина, зокрема те, що відповідач 1 листом від 03.12.2021 року №07/3-88вих-21 повідомив позивачку про розгляд 12.01.2022 висновку перевірки відносно інших прокурорів, а не відносно позивачки, внаслідок чого, позивачка надала згоду про розгляд такого питання за її відсутності.
Отже, в матеріалах справи відсутні докази про належне сповіщення позивачки про розгляд 22.01.2022 комісією питання щодо притягнення позивачки до відповідальності в межах дисциплінарного провадження № 07/3/2-444дс-92дп-21.
Таким чином, враховуючи вищевикладене суд першої інстанції зробив висновок, що відповідач порушив порядок здійснення дисциплінарного провадження під час розгляду дисциплінарної скарги про вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_1 , позбавив права позивачки на очікування розгляду саме висновку про відсутність в її діях складу дисциплінарного проступку та права брати участь у засіданні Відповідного органу, надавати свої пояснення та наводити доводи.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, і вважає, що апелянти його не спростували належним та допустимим доказами.
Таким чином, доводи апелянтів не заслуговують уваги з вищевикладених обставин. 
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Повний текст постанови складено 27.01.2026.
Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В: 

Апеляційні скарги Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та Вінницької окружної прокуратури на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 р. - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправними та скасування рішення, наказу - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів:  О.В. Карпушова 

В.В. Кузьменко

В.В. Файдюк