Справа № 638/316/26
Провадження № 3/638/119/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року           м. Харків
Шевченківський районний суд в складі головуючої судді Яковлевої В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Управління служби безпеки України в Харківській області стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді начальника групи секретного документального забезпечення, та проживає за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

08 січня 2025 року до Шевченківського районного суду м. Харкова від Управління служби безпеки України в Харківській області надійшов адміністративний матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 212-6 КУпАП.
Судом встановлено, що доступ до державної таємниці ОСОБА_2 припинений Наказом військової частини НОМЕР_1 № 160 від 08.05.2025. 
06.01.2026 в ході вивчення матеріалів встановлено, що зазначені порушення норм діючого законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці під час скасування допуску до державної таємниці допущені з боку начальника групи секретного документального забезпечення ОСОБА_1 .
Так, ОСОБА_1 , 18.12.2025, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 , підготовив супровідний лист (вих. № ГСДЗ/203дск) щодо направлення до Управління СБ України облікової картки (за формою згідно додатка 6 до Порядку № 939) № Г-8 від 29.08.2022р., для скасування ОСОБА_2 допуску до державної таємниці із порушенням строків, визначених у абз. 2 п. 77 Порядку № 939.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про державну таємницю», одним з основних завдань РСО є здійснення контролю за станом режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях.
Крім того, відповідно до абз. 3 п. 77 Порядку № 939, контроль та відповідальність за надсиланням до органу СБУ документів, необхідних для скасування громадянину допуску до державної таємниці, у визначені цим Порядком строки покладається на керівника РСО підприємства, установи, організації.
В порушення вищезазначених вимог норм діючого законодавства, начальник групи секретного документального забезпечення ОСОБА_1 в період з 09.11.2025 по 13.11.2025 після закінчення шести місяців з дня припинення доступу до секретної інформації (з 08.05.2025), не направлено на адресу Управління СБ України в Харківській області документи, передбачені п. 80 Порядку № 939, для скасування допуску до державної таємниці ОСОБА_2 .
Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212? Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці, незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
У судове засідання солдат ОСОБА_1 не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatismutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. 
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
За таких обставин, враховуючи встановлений законодавством строк розгляду справ про адміністративні правопорушення та положення статті 268 КУпАП, відповідно до якої, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 212-6 КУпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд, дослідивши адміністративний матеріал, дійшов наступного висновку.
Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.
Розглянувши адміністративний матеріал, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-6 КУпАП, в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення № 3 від 06 січня 2026 року;
- копією витягу з Порядку організації та забезпечення режиму секретності;
- копією витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №83 від 12.03.2025;
- довідкою №1/д від 05.01.2026;
- зобов`язанням громадянина у зв`язку з доступом до державної таємниці.
Таким чином, суд доходить висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, своїми діями останній . вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-11 КУпАП.
Згідно з положеннями статті 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до частини другої статті 33 КУпАП при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 34 КУпАП, судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення згідно зі статтею 35 КУпАП, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 1 статті 212-2 КУпАП для посадових осіб в дохід держави.
Таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами, та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, підстав для накладення інших, більш суворих, видів стягнень суд не вбачає.
За правилами статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Водночас, відповідно до пункту 12 частини першої статті п`ятої Закону України «Про судовий збір», військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків, звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 212-2, 245, 251, 252, 268, 283, 284, 294 КУпАП України, суд
п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 1 ст. 212-6 КУпАП, та призначити адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510,00 грн (п`ятсот десять гривень 00 копійок) в дохід держави.
Відповідно до положень статей 307, 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, тобто 1020 грн.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
З текстом постанови можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя В.М. Яковлева