ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року 
м. Черкаси

Справа № 703/3978/25		
Провадження № 22-ц/821/1916/25		
Категорія: 304090000  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Сіренка Ю. В., 
секретаря – Дмитренко В. В.,

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»,
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Дяченка Едуарда Володимировича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 серпня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

23 червня 2025 року ТОВ «Бізнес позика» звернулось в суд з позовом до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги Товариство мотивувало тим, що 03.06.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем був укладений Договір № 488990-КС-005 про надання кредиту, підписання якого вчинено у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Вказало, що 03.06.2024 ТОВ «Бізнес позика» направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір № 488990-КС-005 про надання кредиту, а ОСОБА_1 цього ж дня пропозицію прийняв. В подальшому, ТОВ «Бізнес Позика» через телекомунікаційну систему на номер телефону, який зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті, направило ОСОБА_1 одноразовий ідентифікатор UA-4417, який відповідач ввів/відправив.
За доводами позивача, умови п. 2.1. Договору передбачають, що ТОВ «Бізнес Позика» надає ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 22 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується позику повернути та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит.
Умови Договору визначають, що плата за користування кредитом є фіксованою і сплачується за кожен день користування кредитом.
Процента ставка упродовж строку кредитування нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування коштами із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
Позивач стверджує, що 09.06.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору № 488990-КС-005 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями та підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу додатково кредит у сумі 10 000 грн.
Позивач зазначив, що ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору, а відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань відповідно до умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання ТОВ «Бізнес Позика», але взяті на себе зобов`язання щодо умов повернення кредиту в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим, станом на 28.05.2025 заборгував позивачу 97 647,36 грн, з яких 31 850,00 грн прострочених платежів за тілом кредиту; 64 553,37 грн прострочених платежів за процентами; 1 243,99 грн прострочених платежів за комісією. 
У зв`язку з вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 загальну суму заборгованості у розмірі 97 647,36грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 серпня 2025 року позов задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 488990-КС-005 про надання кредиту від 03.06.2024 у розмірі 96 403,37 грн та 2 422,40 грн судового збору, а всього 98 795,74 грн. 
В іншій частині відмовлено.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідач уклав спірний Договір та Додаткову угоду до нього в електронній формі та отримав кредит в загальному розмірі 32 000,00 грн, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені Кредитним договором, кошти не повернув та не сплатив відсотки за користування кредитом у повному обсязі.
Зазначив, що враховуючи, що відповідачу встановлено комісію, пов`язану з наданням кредиту в сумі 1 243,99 грн, які за законом повинні надавати безоплатно, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що положення Договору в цій частині є нікчемними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

09 вересня 2025 року, не погоджуючись з рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 серпня 2025 року, представник ОСОБА_1 – адвокат Дяченко Е. В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору та неправильне застосування норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказав, що позивачем фактично не підтверджено належними та допустимими доказами факт виконання свого зобов`язання щодо надання грошових коштів у сумі визначеній у п. 2.1. Кредитного договору, а відповідно, не підтверджено факту виникнення у відповідача обов`язку повернути кредит, сплатити комісію та проценти у розмірі та на умовах зазначених в цьому Договорі.
Зазначив, що враховуючи факт, що позивачем не надані будь-які первинні бухгалтерські документи, котрі підтверджують факт перерахування коштів відповідачу, а останній не визнає факт їх отримання, суд першої інстанції безпідставно не врахував вказаних обставин та прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.
Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом є незаконним, а встановлений розмір денної процентної ставки є нікчемним в силу прямої дії норми ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Вважає, що з урахуванням того, що відповідач сплатив 13 775,92 грн, тіло кредиту зменшилося до 18 324,08 грн, а тому саме на цю суму повинні бути нараховані проценти.

Відзив на апеляційну скаргу 

08.10.2025 від ТОВ «Бізнес позика» на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві зазначається, що відповідач у своїй апеляційній скарзі прямо визнає вчинення ним конклюдентних дій та зауважує на завищений розмір нарахованих відсотків, які мали б бути меншими, але водночас стверджує, що коштів в кредит не отримував, що лише підсилює розуміння того, що відповідач діє не добросовісно.
Звернув увагу, що в матеріалах справи містяться докази з яких вбачається, що дійсно, на рахунок ОСОБА_1 надходили кошти від кредитора і такі кошти кредитором активно використовувалися у власних цілях.
Вважає, що надані позивачем в суді першої інстанції докази, а також обставини, встановлені судом в ході розгляду справи, в їх сукупності, доводять як факт укладання Кредитного договору між сторонами, так і факт видачі кредитних коштів відповідачу, що в підсумку призвело до ухвалення Смілянським міськрайонним судом Черкаської області законного й обґрунтованого рішення, а тому просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Дяченка Е. В. залишити без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін.

Фактичні обставини справи

Розпорядженням № 1593 від 11.05.2017 ТОВ «Бізнес позика» видано ліцензію на провадження господарської діяльності (а.с. 65 – 65 зворотній бік).
З витягу із Державного реєстру фінансових установ від 14.03.2024 вбачається, що відомості щодо ТОВ «Бізнес позика» внесені до Державного реєстру фінансових установ (а.с. 67).
29.05.2025 анкетою ТОВ «Бізнес Позика» встановлено інформацію про ОСОБА_1 (а.с. 50).
03.06.2024 була складена пропозиція (оферта) укласти Договір № 488990-КС-005 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) і прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір № 480962-КС-005 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 24-28, 29-33).
З візуальної форми послідовності дій клієнта, вбачаються дії ОСОБА_1 щодо укладення електронного Договору про надання кредиту № 488990-КС-005 від 03.06.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» на сайті https://my.tpozyka.com (а.с. 47-48).
03.06.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем був укладений Договір про надання кредиту № 488990-КС-005 (далі Договір) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію»(а.с. 19-23).
Відповідно до п. 2.1. Договору Позикодавець зобов`язався надати Позичальнику кредит на суму 22 000 грн.
Строк, на який надається кредит 24 тижні ( п. 2.3. Договору).
Стандартна процентна ставка за кредитом 1,50000000 % в день. Знижена процентна ставка 1,15138637 % в день (п. 2.4. Договору).
Відповідно до п. 2.5. Договору комісія за надання кредиту становить 3 300 грн.
Строк дії договору: до 18.11.2024 (п. 2.7. Договору)
Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 65 223,43 грн (п. 2.8. Договору).
Згідно копії Договору вбачається, що підпис договору здійснено електронним одноразовим ідентифікатором UA-4417.
Позикодавцем кредит був наданий у безготівковій формі на реквізити банківської карти № НОМЕР_1 , вказані позичальником при укладенні Договору, про що зазначено в підтвердженні щодо здійснення переказу ТОВ «ПрофітГід» (а.с. 51).
09.06.2024 була складена пропозиція (оферта) укласти Додаткову угоду № 1 до Договору № 488990-КС-005 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) і прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Додаткову угоду № 1 до Договору № 480962-КС-005 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) (а.с. 43-44, 45-46).
З візуальної форми послідовності дій клієнта, вбачаються дії ОСОБА_1 щодо укладення Додаткової угоди № 1 до Договору про надання кредиту № 488990-КС-005 від 03.06.2024 в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Бізнес Позика» на сайті https://my.tpozyka.com (а.с. 49).
09.06.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 488990-КС-005 про надання кредиту № 488990-КС-005 (далі Договір) з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію»(а.с. 41-42).
Вказана Додаткова угода підписана ОСОБА_1 електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-8465.
Враховуючи умови Додаткової угоди: кредитодавець та позичальник підтверджують, що станом на 09.06.2024, сума неповернутого позичальником кредиту становить: 22 000,00 грн; сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом становить: 1 773,17 грн; сума нарахованої та несплаченої комісії становить: 3 300,00 грн.
Кредит збільшується на 10 000,00 грн, та кредитодавцеь на умовах викладених в Договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути, кредит збільшений на 10 000,00 грн, у строки та на умовах викладених в Договорі.
Пунктом 2.2 Додаткової угоди №1 визначено, що після збільшення кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме - 32 000,00 грн.
Відповідно до п. 4. загальна сума отриманого кредиту становить: 32 000, 00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка: 32 673,2%; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 93 591,37 грн;
Згідно п. 5. Додаткової угоди комісія за надання додаткової суми кредиту: 1 500,00 грн.
Позикодавцем кредит був наданий у безготівковій формі на реквізити банківської карти № НОМЕР_1 , вказані позичальником при укладенні Договору, про що зазначено в підтвердженні щодо здійснення переказу ТОВ «ПрофітГід» (а.с. 52).
З розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 488990-КС-005 вбачається, що ОСОБА_1 періодично здійснював оплати на виконання договору і станом на 29.05.2025 заборгованість відповідача за Договором складає 31 850,00 грн тіла кредиту, 64 553,37 грн відсотків, 1 243,99 грн комісії, а всього 33 547,35 грн (а.с. 12-14).
Відповідно до довідки АТ КБ «Приват Банк» від 08.07.2025 на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 . До довідки долучено інформацію про рух коштів по карті, у якій містяться відомості про те, що 03.06.2024 на дану картку надійшли грошові кошти в сумі 22 000,00 грн та 09.06.2024 на дану картку надійшли грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. (а.с. 150 – 151 зворотній бік).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Учасники справи про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – адвоката Дяченка Е. В., Хорунжого М. Б., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає в повній мірі.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаний в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію»; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі – ч. 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Як вбачається із матеріалів справи, 03.06.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 488990-КС-005 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», який було підписано з використанням одноразового ідентифікатора (одноразового паролю) UA-4417.
Відповідно до укладеного 03.06.2024 Договору № 488990-КС-005 про надання кредиту, ТОВ «Бізнес позика» надало ОСОБА_1 кредит в загальному розмірі 22 000 грн, шляхом перерахування вказаної суми коштів на рахунок останнього, зі сплатою процентів за користування кредитом за фіксованою процентною ставкою.
Відповідно до п. 2.11. Договору визначено датою повернення кредиту у повному обсязі 18.11.2024.
Пунктом 2.4. Договору визначено два види процентної ставки стандартна та знижена. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1,50000000 %, фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15138637 %, фіксована; фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) Договору.
09.06.2024 між ТОВ «Бізнес позика» та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 488990-КС-005 про надання кредиту, відповідно до умов якої сторони погодили, що кредит збільшується на 10 000,00 грн, та кредитодавець на умовах викладених в Договорі, збільшує суму кредиту, а позичальник отримує збільшення суми кредиту та зобов`язується повернути, кредит збільшений на 10 000,00 грн, у строки та на умовах викладених в Договорі.
Пунктом 2.2. Додаткової угоди №1 визначено, що після збільшення кредиту, загальна сума отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого позичальником кредиту та додаткового кредиту складатиме - 32 000,00 грн.
Відповідно до п. 4. загальна сума отриманого кредиту становить: 32 000, 00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка: 32 673,2%; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 93 591,37 грн;
Згідно п. 5. Додаткової угоди комісія за надання додаткової суми кредиту: 1 500,00 грн.
Пунктом 6.1. сторони погодили викласти п. 3.2.3. Договору в новій редакції, а саме: «Сторони встановили наступний графік платежів, припускаючи, що позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься знижена процентна ставка…»
Згідно з п. 3.2.3. Договору з урахуванням Додаткової угоди № 1 сторонами було передбачено повернення кредиту, сплату процентів та комісії за відповідним графіком платежів, який передбачає зобов`язання позичальника щодо внесення в рахунок повернення кредиту, сплати процентів та комісії періодичних платежів. При цьому у графіку вказано, що загальна сума платежів за договором складає 82 115,57 грн, з яких: 32 000 грн - загальна сума платежів по тілу кредиту, 43 542,40 грн – проценти за користування кредитом, 1 772,17 – несплачені проценти, 3 300,00 грн – несплачена комісія, 1 500,00 – комісія за надання додаткової суми кредиту.
Разом з тим, п. 3.2.2. Договору визначено, що сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку № 1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. Нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.
Також, в п. 3.2.3. Договору сторони погодили, що графік погашення заборгованості розрахований виходячи з того, що позичальник буде його дотримуватись і сплачувати платежі вчасно та у визначеному розмірі.
Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_1 , порушивши графік платежів визначений в п. 3.2.3. Договору, не в повній мірі виконував свої зобов`язання щодо погашення заборгованості, а саме здійснив оплати 17.06.2024 в сумі 7 000 грн, з яких 2 014,17 грн – комісія, 4 835,83 грн – відсотки за користування, 150,00 грн – тіло кредиту та 01.07.2024 в сумі 6 675,92 грн, з яких 1 541,84 грн- комісія, 5 134,08 грн – відсотки за користування кредитом, в подальшому оплат від відповідача ТОВ «Бізнес Позика» не отримувало, що відповідно призвело до збільшення суми нарахованих процентів відносно орієнтовної суми, що зазначена у графіку погашення заборгованості.
Пунктом 3.2.4. Договору передбачено, що у випадку неповернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту. Всі нараховані проценти мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів.
У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій послідовності: у першу чергу – прострочена сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу – сума кредиту та проценти за користування кредитом; у третю чергу – неустойка (штраф) та інші платежі відповідно до Договору (п. 3.5 Договору).
Як було зазначено, позичальник згідно графіку зобов`язаний був зробити планові платежі 17.06.2024, 01.07.2024, 15.07.2024, 29.07.2024, 12.08.2024, 26.08.2024, 09.09.2024, 23.09.2024, 07.10.2024, 21.10.2024, 04.11.2024 у сумі 6 850,00 грн та 18.11.2024 у сумі 6 756,57 грн, однак відповідачем було здійснено лише перші два платежі у строки та у сумі визначених у Договорі, а тому, у відповідності до п. 3.2.2. Договору, починаючи з восьмого дня від дня простроченого платежу та до закінчення строку дії Кредитного договору, за Кредитним договором № 488990-КС-005 застосовувалась стандартна процентна ставка.
З огляду на викладене, за Кредитним договором № 488990-КС-005 застосовувались наступні процентні ставки: з 03.06.2024 по 21.07.2024 включно – знижена процентна ставка у розмірі 1,15138637% в день; з 22.07.2024 по 18.11.24 включно – стандартна процента ставка у розмірі 1,50000000% в день.
Відповідно до наданого ТОВ «Бізнес Позика» розрахунку, проценти за користування кредитом нараховувалися ним по 18.11.2024, тобто, в межах строку кредитування, визначеного Договором. Після вказаної дати розмір нарахованих процентів не збільшувався.
Окрім того, в апеляційній скарзі скаржник не заперечує, що ОСОБА_1 частково сплачував кошти на виконання умов Кредитного договору в сумі 13 775,92 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором № 488990-КС-005 відповідач на виконання умов Договору здійснив оплати на загальну суму 13 775,92, а саме 17.06.2024 в сумі 7 000 грн, з яких 2 014,17 грн – комісія, 4 835,83 грн – відсотки за користування, 150,00 грн – тіло кредиту та 01.07.2024 в сумі 6 675,92 грн, з яких 1 541,84 грн - комісія, 5 134,08 грн – відсотки за користування кредитом.
Також, згідно положень Додаткової угоди № 1 до Договору № 488990-КС-005 про надання кредиту від 03.06.2024 позичальник підтвердив наявність у нього заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 09.06.2024 склала 22 000,00 грн – сума неповернутого кредиту, 1 773,17 грн – сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом, 3 300,00 – сума нарахованої та несплаченої комісії.
Апеляційний суд звертає увагу скаржника, що такі дії відповідача свідчать про визнання ним обставин щодо отримання кредиту та наявності заборгованості по його сплаті.
Верховний Суд у постанові від 10.09.2019 по справі № 916/2403/18 зробив висновок, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку може належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.
В апеляційній скарзі скаржник вказував на те, що наданий позивачем розрахунок заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом є незаконним, а встановлений розмір денної процентної ставки є нікчемним в силу прямої дії норми ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», проте дане твердження не заслуговує на увагу з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» денна процентна ставка - це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5%; протягом наступних 120 днів - 1,5%.
Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23 квітня 2024 року не більше 1,5%, а з 21 серпня 2024 року не більше 1%.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі.
Якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки або інших платежів за послуги кредитодавця, включених до загальних витрат за споживчим кредитом при обчисленні реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення, реальна річна процентна ставка та денна процентна ставка обчислюються на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Частиною 4 вказаної статті передбачено, що денна процентна ставка розраховується у процентах за формулою:
ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t х 100%, де
ДПС - денна процентна ставка;
ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом;
ЗРК - загальний розмір кредиту;
t - строк кредитування у днях.
Максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 % (ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування»).
Судом першої інстанції відображено розрахунки, що денна процентна ставка за Договором № 488990-КС-005 про надання кредиту від 03.06.2024 та Додаткової угоди №1 до нього, не перевищує 1% денної ставки, навівши розрахунки, згідно яких денна процентна ставка за Договором № 488990-КС-005 про надання кредиту від 03.06.2024 становить 0,95% з розрахунку: (35 240,00/22 000,00)/169 днів х 100%=0,95%.
Відповідно, денна процентна ставка за Додатковою угодою становить 0,96% з розрахунку: (50 115,57/32 000,00)/163 дні х 100%=0,96%.
Колегія суддів враховує, що дійсно, виходячи зі здійсненого розрахунку, який був перевірений судом апеляційної інстанції, денна процентна ставка становить 0,95 % за Договором № 488990-КС-005 про надання кредиту від 03.06.2024 та 0,96% за Додатковою угодою № 1 до Договору № 488990-КС-005, що є меншою за максимальний розмір денної процентної ставки 1% протягом строку дії договору, тобто до 18.11.2024.
Даний розрахунок скаржником в апеляційній скарзі не спростований.
Після закінчення строку дії спірного Договору позивачем заборгованість за процентами не нараховувалась, тому наданий позивачем розрахунок процентів за Кредитним договором та Додатковою угодою є вірним та відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дійшов до правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Бізнес позика» та стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитом у розмірі 31 850,00 грн та заборгованість за відсотками 64 553,37 грн, що загалом становить 96 403,37 грн.
Доводи скаржника, що позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт надання ним та отримання відповідачем грошових коштів спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме підтвердженнями щодо здійснення переказу ТОВ «ПрофітГід» та довідкою АТ КБ «Приват Банк» від 08.07.2025 відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 . До довідки долучено інформацію про рух коштів по карті, у якій містяться відомості про те, що 03.06.2024 на дану картку надійшли грошові кошти в сумі 22 000,00 грн та 09.06.2024 на дану картку надійшли грошові кошти в сумі 10 000,00 грн (а.с. 51, 52, 150 – 151).
Інші доводи, викладені представником відповідача в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції також не спростовують, на законність судового рішення не впливають. За своїм змістом усі доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів, власним тлумаченням норм законодавства та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим, доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин в оскаржуваному рішенні суду скаржником до апеляційної скарги не надано.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін по суті спору, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка розглядається, сторонам надано мотивовану відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.
Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах–учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення, в частині, що оскаржується скаржником, є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки його доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог позивача сторонами не оскаржувалось та відповідно не переглядалось.
Оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Дяченка Едуарда Володимировича– залишити без задоволення.
Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 20 серпня 2025 року в оскаржуваній частині– залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 22 грудня 2025 року.

Головуючий   Л. І. Василенко

 Судді:        О. В. Карпенко  

Ю. В. Сіренко