ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.01.2026 Справа № 914/2811/25 
місто Львів
Господарський суд Львівської області у складі судді Юлії СУХОВИЧ, за участі секретаря судового засідання Ольги КРАВЕЦЬ, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, місто Львів
до відповідача Приватного підприємства Теком-Сервіс, місто Львів
про внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень №6851 від 20.05.1998.
За участі представників сторін:
від позивача: Чижович Ірина Зеновіївна представник (повноваження відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в порядку самопредставництва);
від відповідача: Юхименко Руслана Іванівна адвокат (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1409042 від 20.10.2025; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №606 від 05.11.1996).

ВСТАНОВИВ
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Приватного підприємства Теком-Сервіс про внесення змін до договору оренди нежитлових приміщень №6851 від 20.05.1998, укладеного між Управлінням комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів виконавчого комітету Львівської міської ради та Приватним підприємством Теком-Сервіс, виклавши пункт 4.1 у новій редакції: 4.1. Місячна орендна плата, визначена на підставі методики розрахунку орендної плати за комунальне майно, складає 1 659 299,11 грн, в тому числі ПДВ 331 859,82 грн (розмір орендної плати за перший місяць оренди після набрання законної сили рішенням суду про внесення змін до договору додатково корегується на індекси інфляції за місяці, що минули з дати оцінки).
Хід розгляду справи викладено у наявних в матеріалах ухвалах суду та відображено протоколах судових засідань.
Представник позивача в судове засідання 07.01.2026 для розгляду справи по суті з`явилась, позов підтримала, просила його задовольнити повністю. 
Представник відповідача за в судове засідання 07.01.2026 для розгляду справи по суті з`явилась, проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні. 
У судовому засіданні 07.01.2026 суд заслухав вступне слово позивача та відповідача, перейшов до дослідження доказів.
У зв`язку з відключенням електроенергії у Господарському суді Львівської області, суд оголосив перерву у судовому засіданні до 08.01.2026. 
Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено. 
У судовому засіданні 08.01.2026 проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.
Правова позиція учасників справи. 
Позиція позивача. 
В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на укладений між сторонами договір оренди нежитлових приміщень від 20.05.1998.
У серпні-грудні 2024 року у позивача Державною аудиторською службою України проводився фінансовий аудит бюджету Львівської міської територіальної громади за період з 01.01.2021 по 30.06.2024, за результатами якого складено звіт від 21.05.2025 №002000-25/01.
Державна аудиторська служба України проаналізувала умови укладеного між сторонами договору оренди нежитлових приміщень від 20.05.1998 та встановила порушення, те що орендодавець (позивач) не в повній мірі здійснив відповідні заходи, в тому числі і шляхом звернення до суду, в частині приведення умов договору до діючого законодавства. Не використана передбачена договором умова для орендодавця щодо його припинення до закінчення терміну оренди за взаємною згодою сторін, зміни його умов у встановленому порядку.
Листом від 24.03.2025 № 2302-вих-42746 Управління комунальної власності звернулося до Приватного підприємства «Теком-Сервіс» із пропозицією викласти договір оренди від 22.05.1998 № 6851 в редакції примірного договору оренди майна Львівської МТГ та при визначенні орендної плати застосувати ставку відповідно до нової Методики розрахунку орендної плати.
Відповіді на даний лист позивач не отримав, що розцінив як відсутність волі орендаря внести зміни до договору в частині перегляду орендної плати в позасудовому порядку.
Враховуючи таку позицію орендаря, позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить внести зміни до договору оренди нежитлових приміщень №6851 від 20.05.1998, укладеного між Управлінням комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів виконавчого комітету Львівської міської ради та Приватним підприємством «Теком-Сервіс», виклавши пункт 4.1 у новій редакції: 4.1. Місячна орендна плата, визначена на підставі методики розрахунку орендної плати за комунальне майно, складає 1 659 299,11 грн, в тому числі ПДВ 331 859,82 грн (розмір орендної плати за перший місяць оренди після набрання законної сили рішенням суду про внесення змін до договору додатково корегується на індекси інфляції за місяці, що минули з дати оцінки).
Позиція відповідача.
Відповідач проти позову заперечив, виклав свою позицію у відзиві, в якому зазначив наступне.
Згідно Витягу з протоколу № 45 засідання міжвідомчої комісії Галицького району міста Львова від 05.12.1994 вирішено, що фізичний знос конструкцій і елементів будинку, де розміщені квартири № 4, 5, 8, 8А складає 85%. Будинок № 26 на площі Ринок визнаний аварійним, а квартири, що розміщені в ньому, № 4, 5, 8, 8А - непридатними для проживання.
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №120 від 16.03.1995 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району про аварійність будинку № 26 на пл.Ринок у м. Львів.
Згідно акту приймання-передачі в оренду від 22.05.1998 року будинок №26 на площі Ринок був переданий Приватному підприємству «Теком-Сервіс» як аварійний.
20.05.1998 між сторонами укладено договір на оренду нежитлових приміщень №6851, згідно із п. п.1.2., 2.1. якого в оренду передавався аварійний нежитловий будинок загальною площею 900 кв.м. за адресою м. Львів, пл. Ринок, 26 терміном на 40 років до 20.05.2038 року.
У відповідності до п. 3.4. договору, орендар має право здійснювати за свій рахунок переобладнання об`єкту оренди чи його перепланування за погодженням з орендодавцем. При цьому, поліпшення орендованого майна, які проведені за рахунок коштів орендаря і які можна відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, залишаються за орендарем. 
Згідно із п. 4.1. договору, орендна плата за 40 років компенсується в повному об`ємі передачею Львівській міській раді у власність квартири вартістю 11300 грн. за адресою м.Львів, вул.Туган-Барановського, 3/7а, а також затратами на реставрацію пам`ятника архітектури XVI ст. яким є будинок на пл. Ринок. 26. При цьому, відповідно до п. 5.1. договору, капітальний ремонт об`єкту оренди проводиться орендарем за власні кошти.
Відповідач провів великий об`єм робіт по реконструкції житлового будинку на пл.Ринок, 26 в м.Львові.
06.05.1998 між Приватним підприємством «Теком-Сервіс» та Львівською міською радою укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого Приватне підприємство «Теком-Сервіс» продало, а Львівська міська рада купила квартиру №7А у будинку №3 по вул.Туган-Барановського в місті Львові.
Наказом №1610/182-07 від 20.03.2002 Департаменту землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради затверджено Акт державної технічної комісії від 07.03.2002 про готовність до експлуатації адміністративно-торгового центру після реконструкції існуючого будинку на площі Ринок, 26, здійсненої Приватним підприємством «Теком-Сервіс».
Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.11.2007 у справі № 15/189а за Приватним підприємством «Теком-Сервіс» визнано право власності на 52/100 ідеальних частин нежитлового будинку за адресою м.Львів, пл.Ринок,26.
Вказаним рішенням суду встановлено факт виконання робіт з реставрації будинку на пл. Ринок, 26 в місті Львові власними коштами Приватним підприємством «Теком-Сервіс», а також встановлено, що в рахунок орендної плати проводились реставраційні роботи по будинку площею 900кв.м., тобто в тій частині, яка належала на праві власності територіальній громаді міста Львова. Ці обставини не потребують доказування в порядку частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідач зазначає, що долученими до відзиву документами, підтверджується величезний обсяг затрат, які відповідач поніс в процесі реставрації будинку на площі Ринок, 26, який на момент передачі відповідачу в оренду був в аварійному стані та потребував проведення великого обсягу робіт, в тому числі, розбирання, заміни конструкцій, інженерних комунікацій, покрівлі, укріплення фундаменту і т.ін., а також оздоблювальних робіт після реставрації (виведення будинку з аварійного стану).
Оскільки капітальний ремонт об`єкта оренди був проведений за власні кошти відповідача, договором оренди було передбачено зарахування таких витрат в рахунок орендної плати за весь період договору оренди.
Наведене положення відповідає як діючому на час укладення договору оренди Цивільному кодексу УРСР (зі змінами станом на дату укладення договору оренди від 20.05.998), так і діючому сьогодні Закону України «Про оренду державного та комунального майна».
Станом на дату затвердження акту державної технічної комісії від 07.03.2002 про готовність до експлуатації адміністративно-торгового центру після реконструкції існуючого будинку на площі Ринок, 26, здійсненої Приватним підприємством «Теком-Сервіс» зобов`язання за договором на оренду нежитлових приміщень №6851 від 20.05.1998 в частині покриття орендарем витрат на орендну плату за весь період дії договору оренди (до 2038 року) відповідачем виконане в повному обсязі.
Відповідач зазначає, що оскільки відповідно до частини 3 статті 632 діючого Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, відтак, позивач не може вимагати внесення змін до цього договору в частині визначення нової орендної плати, яка станом на 07.03.2002 сплачена в повному обсязі.
Нелогічним на думку відповідача є визначення позивачем розміру орендної плати, виходячи з ринкової вартості орендованої будівлі після її реставрації та виведення з аварійного стану саме орендарем. Орендодавець, всупереч чинному на час укладення договору оренди законодавству, не виконав свій обов`язок з проведення капітального ремонту будівлі, не здійснив жодних дій, не вклав жодних коштів, щоб не тільки зберегти об`єкт оренди, який перебував в аварійному стані, а й покращити цю будівлю, збільшивши в рази її вартість.
Відповідач покликаючись на частину 4 статті 8 діючого Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначає, що вартість об`єкта оренди встановлюється на рівні його ринкової (оціночної) вартості, за умови наявності однієї з таких підстав: 1) об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства; 2) об`єкт оренди пропонується для передачі в оренду без проведення аукціону; 3) об`єкт оренди використовується на підставі договору оренди, укладеного без проведення аукціону або конкурсу, і орендар бажає продовжити договір оренди на новий строк.
Позивач покликається на третю підставу визначення вартості об`єкта оренди на рівні його ринкової вартості. Проте, дана підстава є нерелевантною, оскільки орендар не продовжує договір оренди на новий строк, оскільки договір оренди майна за адресою м. Львів, пл.Ринок, 26 діє до 2038 року.
З врахуванням наведеного відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.
Обставини встановлені судом.
Міжвідомча комісія Галицького району міста Львова визнала аварійним будинок № 26 на площі Ринок, у м.Львові, встановила, що фізичний знос конструкцій і елементів будинку, де розміщені квартири № 4, 5, 8, 8А - складає 85%, а квартири, що розміщені в ньому, № 4, 5, 8, 8А є непридатними для проживання, що було зафіксовано у протоколі № 45 засідання міжвідомчої комісії Галицького району міста Львова від 05.12.1994.
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №120 від 16.03.1995 затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району про аварійність будинку № 26 на пл.Ринок у м.Львів.
Згідно акту приймання-передачі в оренду від 22.05.1998 будинок №26 на площі Ринок у місті Львів був переданий Приватному підприємству «Теком-Сервіс», як аварійний.
Комісією ДКП «Айсберг» складено акт від 26.05.1995 щодо обстеження технічного стану кв.4А в будинку № 27 на площі Ринок, відповідно до якого на стінах квартири, що примикають до аварійного будинку на пл.Ринок, 26, спостерігаються значні вертикальні та горизонтальні тріщини до 20 мм. Підлога квартири має значний нахил в бік аварійного будинку, також спостерігається перекос вікон та дверей.
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №171 від 20.03.1998 передано аварійний будинок №26 на пл.Ринок загальною площею 900 кв.м. у безоплатну оренду приватному підприємству «Теком-Сервіс», як нежитловий під офісні та службові приміщення, визначивши істотними умовами договору: - термін договору оренди 40 років; - термін вводу в експлуатацію об`єкту до 30.12.2000 року.
У відповідності до цього рішення, 20.05.1998 між Управлінням комунального майна департаменту економічної політики та ресурсів виконавчого комітету Львівської міської ради (орендодавець) та відповідачем Приватним підприємством «Теком-Сервіс», (орендар) був укладений договір про оренду нежитлових приміщень №6851.
Згідно пункту 1.1 договору орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Львівської міської Ради № 171 від 20.03.1998 надає, а орендар приймає у строкове володіння і користування нежитловий будинок за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 26.
Відповідно до пункту 1.2. договору об`єкт оренди на час передачі є аварійним, загальна площа приміщень – 900 кв.м.
У пункті 2.1 договору вказано, що він укладений на термін 40 (сорок) років з 20.05.1998 по 20.05.2038.
Відповідно до пункту 2.2 договору після закінчення терміну дії договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.
У відповідності до пункту 3.4. договору орендар має право здійснювати за свій рахунок переобладнання об`єкту оренди чи його перепланування за погодженням з орендодавцем. При цьому, поліпшення орендованого майна, які проведені за рахунок коштів орендаря і які можна відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, залишаються за орендарем. 
Згідно із пунктом 4.1. договору, орендна плата за 40 років компенсується в повному об`ємі передачею Львівській міській раді у власність квартири вартістю 11300 грн. за адресою м.Львів, вул.Туган-Барановського, 3/7а, а також затратами на реставрацію пам`ятника архітектури XVI ст. яким є будинок на пл. Ринок. 26. 
Відповідно до пунктів 5.1., 5.2 договору, капітальний ремонт об`єкту оренди проводиться орендарем за власні кошти. Орендар зобов`язується ввести в експлуатацію об`єкт оренди до 30.12.2000.
У серпні-грудні 2024 року у позивача Державною аудиторською службою України проводився фінансовий аудит бюджету Львівської міської територіальної громади за період з 01.01.2021 по 30.06.2024, за результатами якого складено звіт від 21.05.2025 №002000-25/01.
Державна аудиторська служба України проаналізувала умови укладеного між сторонами договору оренди нежитлових приміщень від 20.05.1998 та встановила, що при укладанні договору оренди діяли норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 №2269-ХІІ зі змінами, яким визначено, що орендна плата встановлюється, як правило, у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватись у натуральній або грошово-натуральній формі.
Закон втратив чинність на підставі Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 №157-IX (із змінами та доповненнями), нормами якого визначено, що оренда - речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк; орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором; забороняється передавати державне або комунальне майно в безоплатне користування або позичку (абзац 11 статті 1, статті 9, 17).
У звіті Державної аудиторської служби України вказано, що орендодавець не в повній мірі здійснив відповідні заходи, в тому числі і шляхом звернення до суду, в частині приведення умов договору до діючого законодавства. Не використана передбачена договором умова для орендодавця щодо його припинення до закінчення терміну оренди за взаємною згодою сторін, зміни його умов у встановленому порядку.
Листом від 24.03.2025 № 2302-вих-42746 Управління комунальної власності звернулося до Приватного підприємства «Теком-Сервіс» із пропозицією викласти договір оренди від 22.05.1998 № 6851 в редакції примірного договору оренди майна Львівської МТГ та при визначенні орендної плати застосувати ставку відповідно до нової Методики розрахунку орендної плати.
Відповіді на даний лист позивач не отримав, що розцінив як відсутність волі орендаря внести зміни до договору в частині перегляду орендної плати в позасудовому порядку.
Враховуючи таку позицію орендаря, позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить внести зміни до договору оренди нежитлових приміщень №6851 від 20.05.1998, укладеного між Управлінням комунального майна Департаменту економічної політики та ресурсів виконавчого комітету Львівської міської ради та Приватним підприємством «Теком-Сервіс», виклавши пункт 4.1 у новій редакції: 4.1. Місячна орендна плата, визначена на підставі методики розрахунку орендної плати за комунальне майно, складає 1 659 299,11 грн, в тому числі ПДВ 331 859,82 грн (розмір орендної плати за перший місяць оренди після набрання законної сили рішенням суду про внесення змін до договору додатково корегується на індекси інфляції за місяці, що минули з дати оцінки).
Висновки суду.
Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 
Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать. 
Згідно статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За умовами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Згідно статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».
Відповідно до частин 1-3 статті 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму.
Правові, економічні та організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим, а також передачею права на експлуатацію такого майна; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання майна, що перебуває в державній та комунальній власності, майна, що належить Автономній Республіці Крим регулює Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 №157-IX (із змінами та доповненнями).
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вартістю об`єкта оренди для цілей визначення стартової орендної плати є його балансова вартість станом на останнє число місяця, який передує даті визначення стартової орендної плати.
Відповідно до частини 4 статті 8 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вартість об`єкта оренди встановлюється на рівні його ринкової (оціночної) вартості, за умови наявності однієї з таких підстав: 1) об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства; 2) об`єкт оренди пропонується для передачі в оренду без проведення аукціону; 3) об`єкт оренди використовується на підставі договору оренди, укладеного без проведення аукціону або конкурсу, і орендар бажає продовжити договір оренди на новий строк.
Аналогічні положення містить пункт 5 Методики розрахунку орендної плати за користування майном Львівської міської територіальної громади, затвердженої ухвалою Львівської міської ради від 22.04.2021 N2 591.
Відповідно до частини 4 статті 16 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Порядком передачі майна в оренду встановлюються особливості внесення змін до умов договорів оренди та підстав для внесення таких змін, зокрема щодо: зміни площі орендованого приміщення; зміни графіка використання приміщення, яке перебуває у погодинній оренді; зміни строку оренди, у разі якщо договір був укладений на строк, менший ніж мінімальний строк оренди, передбачений частиною третьою статті 9 цього Закону; зміни цільового призначення, за яким орендар повинен використовувати об`єкт оренди, у разі якщо орендар не має права використовувати майно за будь-яким цільовим призначенням; інших змін.
Внесення змін до договору оренди здійснюється з урахуванням установлених цією статтею та Порядком передачі майна в оренду обмежень за згодою сторін до закінчення строку його дії, з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфери управління якого належить балансоутримувач.
Відповідно до частини статті 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар державного або комунального майна має право за письмовою згодою балансоутримувача майна за рахунок власних коштів здійснювати поточний та/або капітальний ремонт орендованого майна.
Відповідно до частини 2 статті 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» якщо орендоване майно неможливо використовувати за призначенням через його незадовільний стан, орендар має право на зарахування витрат на здійснення такого ремонту в рахунок орендної плати один раз протягом строку оренди в порядку та межах, визначених Порядком передачі майна в оренду.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 (зі змінами станом на дату укладення договору оренди від 20.05.1998) відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини 3 статті 10 Закону України від 10.04.1992 (зі змінами станом на дату укладення договору оренди від 20.05.1998) умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 (зі змінами станом на дату укладення договору оренди від 20.05.1998) орендна плата є платежем, який вносить орендар орендодавцеві незалежно від наслідків господарської діяльності. Річна орендна плата не може перевищувати п`яти відсотків вартості орендованого майна. 
Відповідно до частини 3 статті 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 (зі змінами станом на дату укладення договору оренди від 20.05.1998) строки внесення орендної плати визначаються у договорі.
Відповідно до статті 20 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 (зі змінами станом на дату укладення договору оренди від 20.05.1998) орендна плата встановлюється, як правило, у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватись унатуральній або грошово-натуральній формі.
Відповідно до частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.
Згідно частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України зміна піни в договорі після його виконання не допускається.
Відповідно до статті 262 Цивільного кодексу УРСР (зі змінами станом на дату укладення договору оренди від 20.05.1998) наймодавець зобов`язаний надати наймачеві майно у стані, що відповідає умовам договору і призначенню майна. 
Згідно статті 264 Цивільного кодексу УРСР (зі змінами станом на дату укладення договору оренди від 20.05.1998) наймодавець зобов`язаний провадити за свій рахунок капітальний ремонт зданого в найом майна, якщо інше не передбачено законом або договором. Невиконання цього обов`язку наймодавцем дає наймачеві право або зробити капітальний ремонт, шо передбачений договором чи викликається невідкладною необхідністю, і зарахувати її в рахунок найомної плати.
Приватне підприємство «Теком-Сервіс» зареєстроване 06.12.1996 (свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №382506).
Міжвідомчою комісією Галицького району міста Львова вирішено, що фізичний знос конструкцій і елементів будинку, де розміщені квартири № 4, 5, 8, 8А - складає 85%. Будинок № 26 на площі Ринок визнано аварійним, а квартири, що розміщені в ньому, № 4, 5, 8, 8А - непридатними для проживання. Вказане зафіксовано у протоколі № 45 засідання міжвідомчої комісії Галицького району міста Львова від 05.12.1994.
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради народних депутатів №120 від 16.03.1995 вирішено затвердити висновок міжвідомчої комісії Галицького району про аварійність будинку № 26 на пл.Ринок.
Згідно акту приймання-передачі в оренду від 22 травня 1998 року будинок №26 на площі Ринок у місті Львові був переданий Приватному підприємству «Теком-Сервіс», як аварійний.
Про стан цього будинку також свідчить акт від 26.05.1995, складений комісією ДКП «Айсберг», щодо обстеження технічного стану кв.4А в будинку № 27 на площі Ринок, відповідно до якого на стінах квартири, що примикають до аварійного будинку на пл.Ринок, 26, спостерігаються значні вертикальні та горизонтальні тріщини до 20 мм. Підлога квартири має значний нахил в бік аварійного будинку, також спостерігається перекос вікон та дверей.
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №171 від 20.03.1998 вирішено передати аварійний будинок №26 на пл.Ринок загальною площею 900 кв.м. у безоплатну оренду Приватному підприємству «Теком-Сервіс» як нежитловий під офісні та службові приміщення, визначивши істотними умовами договору: - термін договору оренди 40 років; - термін вводу в експлуатацію об`єкту до 30.12.2000 року.
Згідно вищевказаного рішення, 20.05.1998 між Управлінням комунального майна департаменту економічної політики та ресурсів виконавчого комітету Львівської міської ради (орендодавець) та відповідачем Приватним підприємством «Теком-Сервіс» (орендар) був укладений договір на оренду нежитлових приміщень №6851, згідно із п. п.1.2., 2.1. якого в оренду передавався аварійний не житловий будинок загальною площею 900 кв.м. за адресою м. Львів, пл. Ринок, 26 терміном на 40 років до 20.05.2038. 
Відповідно до п. 3.4. договору, орендар має право здійснювати за свій рахунок переобладнання об`єкту оренди чи його перепланування за погодженням з орендодавцем. При цьому, поліпшення орендованого майна, які проведені за рахунок коштів орендаря і які можна відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, залишаються за орендарем. 
Згідно з п. 4.1. договору, орендна плата за 40 років компенсується в повному об`ємі передачею Львівській міській раді у власність квартири вартістю 11300 грн. за адресою м.Львів, вул.Туган-Барановського, 3/7а, а також затратами на реставрацію пам`ятника архітектури XVI ст. яким є будинок на пл. Ринок. 26. 
При цьому, відповідно до п. 5.1. договору, капітальний ремонт об`єкту оренди проводиться орендарем за власні кошти. 
04.05.1998 Приватне підприємство «Теком-Сервіс» уклало договір №6562 з Державним університетом «Львівська політехніка», предметом якого було дослідження експлуатаційних властивостей основних несучих конструкцій житлового
будинку на пл.Ринок, 26 в м.Львові. Умови договору виконані.
01.06.1998 Приватне підприємство «Теком-Сервіс» уклало договір №45-98 на розробку науково-проектної документації по пам`ятці історії та культури з Львівським
філіалом спеціального науково-реставраційного інституту «Укрпроектреставрація», предметом якого було опрацювання проектних пропозицій реставрації та пристосування пам`ятки архітектури XIV-XIX століття будинку на пл.Ринок, 26 в м.Львові. Умови договору виконані.
03.08.1998 Приватне підприємство «Теком-Сервіс» уклало договір №1269 на виконання проектних і вишукувальних робіт з Відкритим акціонерним товариством «Геотехнічний інститут», предметом якого було вивчення інженерно-геологічних умов для реконструкції житлового будинку на пл.Ринок, 26 в м.Львові. Умови договору виконані.
28.09.1998 Приватне підприємство «Теком-Сервіс» уклало договір №485 зДержавним університетом «Львівська політехніка», предметом якого була розробка робочої документації по реконструкції житлового будинку на пл.Ринок, 26 в м.Львові і пристосування його під адміністративно-торговий центр. Умови договору виконані.
Листом Львівським міських електричних мереж від 13.11.1998 №297.115-2453 Приватне підприємство «Теком-Сервіс» отримано технічні умови електропостачання адмінбудинку/офісні та службові приміщення/ по пл.Ринок, 26.
Листом Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» від 18.09.1998 №10-36/6 Приватне підприємство «Теком-Сервіс» отримано технічні умови №330 газифікації котельні реконструйованого житлового будинку під офісні та службові приміщення у місті Львові на пл.Ринок, 26.
06.05.1998 між Приватним підприємством «Теком-Сервіс» та Львівською міською радою укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого Приватне підприємство «Теком-Сервіс» продало, а Львівська міська рада купила квартиру №7А у будинку №3 по вул.Туган-Барановського в місті Львові.
Відповідно до розроблених у 1998 році Державним університетом «Львівська Політехніка» рекомендацій по демонтажу елементів існуючої житлової забудови галерей та тильної офіцини будинку «в результаті досліджень, проведених інститутом «Укрзахідпроектреставрація» та ДУ «Львівська політехніка» встановлена історична цінність будівлі та обґрунтована необхідність розібрання окремих її ділянок, а саме, галерей та тильної офіцини. На основі даних, представлених цими організаціями, повному розібранню підлягають галереї та тильна офіцина. Конструктивні елементи основного будинку залишаються без змін з подальшим посиленням. Реконструкцію кам`яного житлового будинку, що знаходиться в незадовільному стані, з великим ступенем зношеності основних несучих елементів під торговий центр, рекомендується проводити комплексно: - з переплануванням і зміною основних техніко-економічних показників; - з підвищенням ступеню благоустрою та рівня інженерно-технічного обладнання. Для цього необхідно замінити зношені та морально застарілі конструкції та інженерно-технічне обладнання на сучасне, більш надійне і ефективне, та здійснити заходи по покращенню архітектурної виразності та прилеглих до будинку територій.»
Розділ 2 цих Рекомендацій визначає технологію демонтажу конструктивних елементів галерей та тильної офіцини.
Приватне підприємство «Теком-Сервіс» надало директору інституту «Укрпроектреставрація» технічне завдання по реконструкції будинку пл.Ринок, 26.
Українським спеціальним науково-реставраційним інститутом «Укрпроектреставрація» в розроблено проектні пропозиція реставрації та пристосування житлового будинку на пл.Ринок, 26 в м.Львові.
Листом Управління охорони історичного середовища №1620/202 від 26.04.1999 погоджено Приватному підприємству «Теком-Сервіс» планувальні рішення робочого проекту реконструкції житлового будинку на пл.Ринок, 26 в місті Львові при умові вилучення сходів. А також, надано вимоги на проведення ремонтно- реставраційних робіт будинку №26 на площі Ринок.
Державним університетом «Львівська політехніка» розроблено робочий проект реконструкції житлового будинку з пристосуванням під адміністративно-торговий центр на пл.Ринок, 26 в місті Львові.
Державним університетом «Львівська політехніка» розроблено кошторисну частину робочого проекту реконструкції житлового будинку з пристосуванням під адміністративно-торговий центр на пл.Ринок, 26 в місті Львові, де відображено великий перелік будівельних робіт, який необхідно було виконати в процесі проведення реконструкції. Кошторисна вартість робіт визначалась в цінах 1984 року з перерахунком в ціни 01.01.1997 року.
Державним університетом «Львівська політехніка» зроблено Технічне заключення за результатами дослідження експлуатаційних властивостей основних несучих конструкцій житлового будинку №26, що на пл.Ринок в місті Львові.
За результатами натурного обстеження основних несучих конструкцій зроблено наступні висновки: 
1. Міцність і деформативність основ під фундаментами недостатня для сприйняття проектного навантаження від будинку після реконструкції. Необхідне посилення основ з розширенням підошви фундаментів. 
2. Міцність склепінь підвалів достатня для сприймання навантаження від підлоги першого поверху. 
3. Граничні стіни в рівні підвалів по осях « 1», « 3» в незадовільному стані. Необхідна очистка їх від вилущення грибку та плісняви, ліквідація розламу по осі « 3» між осями «В-Г». 
4. Підвищена деформативність основ і як наслідок осадки несучих стін значною мірою викликані порушенням водного режиму ґрунтів під фундаментами (замокання внаслідок дефектів у водопровідних та каналізаційних мережах).
За результатами дослідження експлуатаційного стану та несучої здатності стін головного і дворового фасадів зроблено наступні висновки: 1. Тріщини на внутрішній і зовнішній поверхні головних фасадних стін спричинені осіданням фундаментів… 3. Поверхневий шар цегляної кладки внаслідок дії вологи і від`ємних температур втратив свою міцність і потребує відновлення. 4. При вжитті заходів по посиленню цих стін і забезпеченню їх сумісної роботи з поперечними несучими стінами вони і надалі можуть експлуатуватись.
За результатами дослідження несучої здатності стін галерей і тильної офіцини зроблено наступні висновки: 1. Тріщини на поверхнях стін галерей і тильної офіцини є наскрізними, їх характер і ширина розкриття свідчать про пошкодження цегляної кладки по всій товщі стіни. 2. Поява тріщин спричинена просіданням фундаментів, а також систематичним попаданням атмосферної вологи на поверхню та товщу стіни. 3. Міцність матеріалу стін та характер і ширина розкриття тріщин свідчать про те, що стіна галерей по осі « 2» посиленню не підлягає і повинна бути розібрана до рівня поверхні внутрішнього дворика. 4. Стіни галереї по осях « 1-2» повинні бути розібрані до рівня підлоги антресольного поверху. Між рівнем внутрішнього дворика та підлогою антресольного поверху можливе відновлення початкового вигляду стін. 5. Комин, що примикає до галереї по осі « 1», повинен бути розібраний до рівня внутрішнього двору... 6. Стіни тильної офіцини повинні розбиратись до рівня поверхні внутрішнього двору з можливим відтворенням початкового вигляду. 7. Після посилення фундаментів під галереями та тильною офіциною їх можна використовувати в якості несучих елементів при подальшій реконструкції.
За результатами дослідження експлуатаційного стану конструкцій перекриттів зроблено наступні висновки: ... 2. Для повної оцінки несучої здатності перекриттів слід розібрати всі перекриття до несучих елементів. Особливу увагу слід звернути на місця замокання стін, місця опирання балок на зовнішні стіни, місця проходження інженерних комунікацій, санвузлів.
За результатами дослідження конструкції покрівлі та сходових кліток зроблено наступні висновки: 1. Покрівлю над основною частиною будинку необхідно повністю замінити, зберігаючи загальний профіль даху з пл.Ринок. 2. Конструкцію покрівлі галерей та тильної офіцини слід розібрати, поскільки необхідно розібрання пошкоджених стін. 3. Сходи в будинку виконані з дерева, споруджувались на початку 20 ст. не на своїх початкових місцях. Дерев`яні елементи вичерпали свій термін служби і підлягають повному розбиранню. Влаштування нових сходів слід робити згідно проектних пропозицій.
Згідно технічного заключення за результатами досліджень зазначено, що будинок №26 на пл.Ринок в м.Львові являється пам`яткою архітектури ХV-ХVІІІ ст., знаходиться в аварійному стані і вимагає вжиття негайних заходів по його реконструкції.
Відкритим акціонерним товариством «Геотехнічний інститут» зроблено технічні висновки ро інженерно- геологічні умови ділянки для реконструкції житлового будинку №26 на площі Ринок у місті Львові.
Львівським територіальним відділенням Академії будівництва України зроблено експертний висновок на робочий проект реконструкції житлового будинку з пристосуванням під адміністративно-торговий центр на площі Ринок, 26 у місті Львові.
По проекту реконструкції свої висновки надали Санепідстанція Галицького району міста Львова та Самостійна державна пожежна частина №2 Галицького району міста Львова.
Згідно наказу №03 від 26.03.1999 Комунальним підприємством «Нівелір» призначено відповідальну особу - виконавця робіт з реконструкції будинку №26 на площі Ринок у місті Львові.
Наказом №1-04 від 29.04.1999 Державного університету «Львівська політехніка» призначено відповідального за авторський нагляд при веденні будівельно-монтажних робіт по реконструкції житлового будинку №26 на площі Ринок у місті Львові.
Наказом №17 від 01.02.1999 Департаменту землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради дозволено Приватному підприємству «Теком-Сервіс» реставрацію і пристосування пам`ятки архітектури ХV-ХІХ ст. - житлового будинку №26 на площі Ринок у місті Львові.
03.05.1999 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю видала Приватному підприємству «Теком-Сервіс» дозвіл №116/99 на виконання підготовчих робіт реставрації і пристосування пам`ятки архітектури ХУ-ХІХ ст. - житлового будинку на площі Ринок, 26 під офісні та службові приміщення.
22.06.1999 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю видала Приватному підприємству «Теком-Сервіс» дозвіл №114/99 на виконання будівельних робіт з реконструкції будинку на площі Ринок, 26.
28.04.1999 року начальником Головного управління архітектури і містобудування міста Львова затверджено Архітектурно-планувальне завдання на реконструкцію і пристосування житлового будинку /пам`ятка архітектури ХV-ХІХ ст., м.Львів, площі Ринок, 26.
24.12.1999 Державним підприємством «Західний експертно-технічний центр» надано Експертний висновок про відповідність проектної документації нормативним актам з питань охорони праці по Робочому проекту газифікації паливної адмінбудинку на пл.Ринок, 26 в м.Львові.
Заявою від 27.12.1999 на ім`я начальника Львівської державної інспекції охорони праці у газовому господарстві Приватне підприємство «Теком-Сервіс» просило зареєструвати заміну існуючого підземного сталевого газопроводу-вводу низького тиску, заміну існуючого газопроводу низького тиску, прокладеного по фасаду, та газифікацію паливної адмінбудинку з установкою двох котлів.
21.03.2000 Приватним підприємством «Теком-Сервіс» укладено договір на виконання сантехнічних робіт на об`єкті м.Львів, пл.Ринок, 26.
Листом Львівським міських електричних мереж від 23.01.2001 №297.114-222
Приватне підприємство «Теком-Сервіс» отримано технічні умови електропостачання адмінбудинку/офісні та службові приміщення/ по пл.Ринок, 26.
Відповідачем долучені до матеріалів справи Сертифікати відповідності на встановлене у будівлі обладнання: котли опалювальні чавунні, котли газові водяні нагрівальні.
Наказом №1610/182-07 від 20.03.2002 року Департаменту землеустрою та планування забудови міста Львівської міської ради затверджено Акт державної технічної комісії від 07.03.2002 про готовність до експлуатації адміністративно-торгового центру після реконструкції існуючого будинку на площі Ринок, 26, здійсненої Приватним підприємством «Теком-Сервіс».
Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.11.2007 у справі № 15/189а за Приватним підприємством «Теком-Сервіс» визнано право власності на 52/100 ідеальних частин нежитлового будинку за адресою м.Львів, пл.Ринок,26.
У вказаному рішенні суду встановлено наступні обставини. Зазначено що матеріалами справи підтверджується факт виконання відповідних робіт позивачем, про що свідчать, зокрема, акти виконаних робіт, податкові накладні, рахунки тощо.Зазначена обставина не заперечувалась сторонами в ході судового розгляду. Посилання третьої особи на ту обставину, що ці роботи проводились в рахунок орендної плати, не заперечують позовних вимог, оскільки реставраційні роботи, які враховуються в суму орендної плати, проводились по будинку площею 900кв.м.. Додатково до цих робіт, скориставшись наданим правом, позивач провів роботи щодо невід`ємних покращень будинку. В результаті проведення робіт, площа будинку на пл. Ринок, 26 збільшилась на 972,90 кв.м. і становила 1872,9 кв.м., що підтверджується технічним паспортом та визнається сторонами.
20.05.1998 між Управлінням комунального майна департаменту економічної політики та ресурсів виконавчого комітету Львівської міської ради (орендодавець) та відповідачем Приватним підприємством «Теком-Сервіс» (орендар) був укладений договір на оренду нежитлових приміщень №6851, згідно із п. п.1.2., 2.1. якого в оренду передавався аварійний нежитловий будинок загальною площею 900 кв.м. за адресою м. Львів, пл. Ринок, 26 терміном на 40 років до 20.05.2038 .
Пунктом 4.1. договору встановлено, що орендна плата за 40 років компенсується в повному об`ємі передачею Львівській міській раді у власність квартири вартістю 11300 грн. за адресою м.Львів, вул.Туган-Барановського, 3/7а, а також затратами на реставрацію пам`ятника архітектури XVI ст. яким є будинок на пл. Ринок. 26. 
При цьому, відповідно до п. 5.1. договору, капітальний ремонт об`єкту оренди проводиться орендарем за власні кошти.
Долученими відповідачем доказами, які описані вище, підтверджується значний обсяг витрат, які відповідач поніс у процесі реставрації будинку на площі Ринок, 26, який на момент передачі відповідачу в оренду був в аварійному стані та потребував проведення великого обсягу робіт, в тому числі, розбирання, заміни конструкцій, інженерних комунікацій, покрівлі, укріплення фундаменту і т.ін., а також оздоблювальних робіт після реставрації (виведення будинку з аварійного стану).
Оскільки капітальний ремонт об`єкта оренди був проведений за власні кошти відповідача, а відтак, договором оренди було передбачено зарахування таких витрат в рахунок орендної плати за весь період договору оренди.
Наведене положення відповідає, як діючому на час укладення договору оренди Цивільному кодексу УРСР (зі змінами станом на дату укладення договору), так і діючому сьогодні Закону України «Про оренду державного та комунального майна».
Рішенням Господарського суду Львівської області від 15.11.2007 у справі № 15/189а встановлено факт виконання робіт з реставрації будинку на пл. Ринок, 26 в місті Львові власними коштами Приватним підприємством «Теком-Сервіс», а також встановлено, що в рахунок орендної плати проводились реставраційні роботи по будинку площею 900 кв.м., тобто в тій частині, яка належала на праві власності територіальній громаді міста Львова.
Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України вказані обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.
Станом на дату затвердження акту державної технічної від 07.03.2002 про готовність до експлуатації адміністративно-торгового центру після реконструкції існуючого будинку на площі Ринок, 26, здійсненої Приватним підприємством «Теком-Сервіс», зобов`язання за договором оренди нежитлових приміщень №6851 від 20.05.1998 в частині покриття орендарем витрат на орендну плату за весь період дії договору оренди відповідачем виконане у повному обсязі.
Оскільки відповідно до частини 3 статті 632 діючого Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається, а відтак, позивач не може вимагати внесення змін до цього договору в частині визначення нової орендної плати, яка станом на 07.03.2002 сплачена в повному обсязі.
Договір оренди нежитлових приміщень №6851 від 20.05.1998 сторонами не оспорювався, недійсним в судовому порядку не визнавався. 
Необгрунтованим є визначення позивачем розміру орендної плати, виходячи з ринкової вартості орендованої будівлі після її реставрації та виведення з аварійного стану саме орендарем. Орендодавець, всупереч чинному на час укладення договору оренди законодавству, не виконав свій обов`язок з проведення капітального ремонту будівлі, не здійснив жодних дій, не вклав жодних коштів, щоб не тільки зберегти об`єкт оренди, який перебував в аварійному стані, а й покращити цю будівлю, збільшивши її вартість.
Як зазначалось вище, відповідно до частини 4 статті 8 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вартість об`єкта оренди встановлюється на рівні його ринкової (оціночної) вартості, за умови наявності однієї з таких підстав: 1) об`єктом оренди є єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства; 2) об`єкт оренди пропонується для передачі в оренду без проведення аукціону; 3) об`єкт оренди використовується на підставі договору оренди, укладеного без проведення аукціону або конкурсу, і орендар бажає продовжити договір оренди на новий строк.
Позивач покликається на визначення вартості об`єкта оренди на рівні його ринкової вартості, що встановлено пунктом 3 частини 4 статті 8 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».
Проте, дана підстава не підлягає до застосування, оскільки орендар не продовжує договір оренди на новий строк, оскільки договір оренди майна за адресою м. Львів, пл.Ринок, 26 діє до 2038 року.
На думку суду покликання позивача як на підставу позову на звіт Державної аудиторської служби від 21.05.2025 №002000-25/01, не може бути підставою для задоволення позову, з огляду на наступне.
Стосовно вказаного, суд вважає за необхідне зазначити, що аудиторський звіт є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який його склав. Викладені в ньому висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто аудиторський звіт не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договорів.
Аудиторський звіт вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним, в межах своєї компетенції, відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому законом порядку, а не для встановлення певного зобов`язання в межах господарсько-правових відносин.
Аудиторський звіт є рішеннями суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялися.
Аудиторський звіт є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу, а тому оцінка аудиторського звіту, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні відповідного спору щодо оскарження, зокрема, дій чи рішення контролюючого органу.
За умови існування між сторонами договірних правовідносин, аудиторський звіт має оцінюватись у сукупності з іншими доказами.
Сам по собі аудиторський звіт та висновок, виконаний на замовлення контролюючого органу не є підставою для безспірного і безумовного визначення наявності порушення в діях відповідача і підставою для задоволення позову.
Внутрішній аудит, як система контролю за діяльністю підконтрольних суб`єктів, створюється з метою ефективної оцінки та вдосконалення системи внутрішнього контролю та управління ризиками.
Отже обставини, які встановлені під час проведення внутрішнього аудиту не можуть впливати на умови договірних відносин між позивачем та відповідачем, а тим більше їх змінювати.
Більше того, як уже наголошувалось, у відповідності до частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України зміна ціни в договорі після його виконання сторонами не допускається.
Отже, аудиторський звіт не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов`язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти, оскільки за умови існування між сторонами договірних правовідносин виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладених між сторонами договорів і не можуть їх змінювати.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 910/7984/16 аудиторська довідка не може змінювати, припиняти договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені укладеними договорами та які підтверджені відповідним актами здачі-приймання наданих послуг. Аудиторська довідка є документом, складеним з приводу наявності або відсутності відповідних порушень, та містить лише думку органу, який її склав. Викладені в ній висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто аудиторська довідка не є підставою для стягнення з відповідача коштів, одержаних відповідно до умов договору. Аудиторська довідка не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, робота (діяльність) яких перевірялася. Аудиторська довідка є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.
Аналогічні висновки наведені також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 922/3816/19 від 07.12.2021.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідач спростував належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами підставність позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, на думку суду, позов не підлягає до задоволення.
Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. 
Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. 
У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020. 
Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Судові витрати.
Здійснюючи розподіл судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на позивача.
Керуючись статтями 4, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
ВИРІШИВ 
У задоволенні позову відмовити повністю. 

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.
Інформація щодо руху справи розміщена в мережі Інтернет на інформаційному сайті за посиланням http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua. 

Повне рішення складено 19.01.2026.

Суддя Сухович Ю.О.