ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 р. 	Справа № 552/8427/25	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.
суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. 
за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області на рішення Київського районного суду м. Полтави (головуючий суддя І інстанції Турченко Т.В.) від 19.11.2025 по справі № 552/8427/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області 
про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 1 від 25.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-11 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19.11.2025 адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1 від 25.09.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 188-11 КУПАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 188-11 КУПАП закрито.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В апеляційній скарзі відповідач посилається на те, постановою Другого апеляційного адміністративного суду у справі № 440/13633/24, встановлено, що припис, як обов`язкова письмова вимога, яка видається посадовою особою контролюючого органу суб`єкту господарювання для усунення порушень законодавства, підлягає виконанню Комунальним підприємством "Спецкомбінат похоронно - ритуального обслуговування", а тому вжиття заходів щодо перевірки його виконання Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області у межах повноважень є реалізацією заходу державного нагляду (контролю) у сфері санітарного та епідемічного благополуччя. Крім того, судом апеляційної інстанції було встановлено обставини триваючої бездіяльності КП «СКПРО» щодо усунення виявлених порушень та невиконання припису з 04.04.2024 до моменту ухвалення Постанови, та свідчать про створення неналежних санітарно-безпекових умов для мешканців с. Затурине. Враховуючи, що як до ухвалення Постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2025 року у справі № 440/13633/24, так і після її ухвалення, і безпосередньо до винесення Апелянтом оскаржуваної Постанови № 1 від 25.09.2025 року, Позивачем не вчинено необхідних на виконання припису № 2 від 04.04.2024 року дій, що підтверджується висновками Другого апеляційного адміністративного суду. Зазначена Постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2025 року у справі № 440/13633/24 судом першої інстанції проігнорована, що призвело до ухвалення рішення, яке ухвалено всупереч ч. 4 ст. 78 КАС України.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її задоволення заперечував та просив відмовити. Вказав, що ним як начальником КП "Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування", в межах наданих повноважень було здійснено всі передбачені чинним законодавством заходи щодо виконання припису від 04.04.2024 № 2.
Представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з мотивів викладених в апеляційній скарзі. 
В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував та просив відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід змінити з підстав та мотивів його прийняття, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що посадовою особою Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - виконуючим обов`язки начальника Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Кобеляцьким Андрієм Васильовичем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1 від 25.09.2025 року, якою ОСОБА_2 , як начальника Комунального підприємства «Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування» притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-11 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.
Як вбачається з даної постанови, що при досліджені матеріалів постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2025 року по справі № 440/13633/24, виявлено, що станом на 15.09.2025 року Комунальним підприємством «Спецкомбінат похоронно-ритуального обслуговування» припис Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 04.04.2024 року № 2, наданого за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю), проведеного з 29.03.2024 року по 04.04.2024 року не виконано, чим порушив вимоги ст. 188-11 КУпАП.
Вважаючи постанову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-11 КУпАП. Встановивши дані обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, а саме скасування постанови про адміністративне правопорушення № 1 від 25.09.2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-11 КУпАП та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Частково погоджуюсь з висновками суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП установлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 188-11 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за невиконання постанов, розпоряджень, приписів, висновків посадових осіб органів державної санітарно-епідеміологічної служби щодо усунення порушень санітарного законодавства, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, створення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 236 КУпАП, органи державної санітарно-епідеміологічної служби розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням санітарних норм (стаття 42), а також про адміністративні правопорушення, передбачені частиною п`ятою статті 41, частиною другою статті 44-3, статтями 78, 80 - 83, 90-1, 95, 167, 168-1, 170 (коли вони є порушеннями санітарних норм), та статтею 188-11 цього Кодексу.
Від імені органів державної санітарно-епідеміологічної служби розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення в межах територій та об`єктів нагляду, визначених законодавством, мають право:
1) головний державний санітарний лікар України та його заступники, головні державні санітарні лікарі Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя, головні державні санітарні лікарі водного, залізничного, повітряного транспорту, водних басейнів, залізниць та їх заступники, головні державні санітарні лікарі районів, міст, районів у містах, лінійних підрозділів та об`єктів водного, залізничного, повітряного транспорту, Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері захисту державного кордону, Служби безпеки України, з`єднань, частин та підрозділів і їх заступники;
2) лікарі-гігієністи, лікарі-епідеміологи органів державної санітарно-епідеміологічної служби - щодо адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 41, а також статтею 42, частиною другою статті 44-3, статтями 78, 80 - 83, 95, 167, 168-1, 170 (коли вони є порушеннями санітарних норм).
Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.
Наказом МОЗ "Про затвердження Інструкції про порядок накладення і стягнення штрафів за порушення санітарного законодавства" № 64 від 14 квітня 1995 року затверджено Інструкцію про порядок накладення і стягнення штрафів за порушення санітарного законодавства.
Вказана Інструкція встановлює порядок накладення і стягнення штрафів за порушення санітарного законодавства або невиконання постанов, розпоряджень, приписів, висновків посадових осіб органів, установ і закладів державної санітарно-епідеміологічної служби України.
Так, пунктом 1.2 вказаної Інструкції передбачено, що порушення санітарного законодавства може проявлятися в порушенні Закону України "Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення", інших актах законодавства, що стосуються забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, а також державних санітарних норм, правил і гігієнічних нормативів (надалі - санітарні норми), які затверджує Головний державний санітарний лікар України
Приписами п. 1.3 Інструкції визначено, що невиконанням постанов, розпоряджень, приписів, висновків посадових осіб держсанепідслужби вважається винна діяльність (дія або бездіяльність) особи (посадової особи чи громадянина), що призвела до невиконання вимог, які містяться у зазначених документах, і на яку посадовою особою держсанепідслужби, що винесла зазначені документи, покладено відповідальність за їх виконання (дотримання).
Згідно з вимогами п. 2.8 вищевказаної Інструкції, суть правопорушення в протоколі повинна бути описана таким чином, щоб було зрозуміло: де вчинено порушення; коли вчинено порушення; в якій саме дії (бездіяльності) та за яких умов це порушення відбулося з вказівкою на конкретні статті Закону, пункти санітарних норм, що порушуються, або на конкретні постанови, розпорядження, приписи, висновки посадових осіб держсанепідслужби, які не виконуються.
Крім того, приписами п. 2.9 Інструкції визначено, що при складанні протоколу і констатації факту порушення санітарного законодавства в актах вживається термінологія з Закону, інших актів законодавства, що стосуються забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення, санітарних норм.
Відповідно до вимог п. 3.3 Інструкції, при підготовці до розгляду справи уповноважена на те посадова особа держсанепідслужби зобов`язана вирішити такі питання: чи належить до її компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи; чи повідомлено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно з вимогами п. 3.8 Інструкції, при підготовці до розгляду справи потрібне своєчасне повідомлення осіб, які беруть учать у її розгляді, про час і місце її розгляду. Для особи, яка притягається до відповідальності, це є обов`язковим і може бути вказано у протоколі при його складанні або шляхом надсилання повідомлення про розгляд справи про санітарне правопорушення.
Приписами п. 3.9 вказаної Інструкції визначено, що справа розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Як встановлено судовим розглядом, оскаржувана постанова № 1 по справі про адміністративне правопорушення від 25.09.2025 винесена в.о. начальника Управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Кобеляцьким А.В., водночас, під час судового розгляду справи відповідачем не доведено, що така особа мала повноваження на притягнення особи до відповідальності за ст. 188-11 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Всупереч наведеної вище норми КАС України, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено правомірності прийняття рішення, що є предметом оскарження у цій справі, та не доведено наявність у відповідача повноважень на притягнення осіб до відповідальності за ст. 188-11 КУпАП. 
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з загальним висновком суду першої інстанції про обґрунтованість вимог адміністративного позову ОСОБА_3 , оскільки приймаючи оскаржувану постанову відповідач не діяв на підставі та у спосіб, що передбачені законами України, а тому прийнята відповідачем постанова підлягає скасуванню.
Оскільки судом першої інстанції залишені поза увагою означені законодавчі приписи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зміни судового рішення, шляхом зміни його мотивувальної частини щодо мотивів і підстав скасування оскаржуваного позивачем рішення суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 4 ст. 317 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити в частині підстав та мотивів прийнятого рішення. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області - задовольнити частково
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 19.11.2025 по справі № 552/8427/25 змінити в частині підстав та мотивів задоволення позовних вимог, виклавши його в редакції цієї постанови.
В іншій частині рішення Київського районного суду м. Полтави від 19.11.2025 по справі № 552/8427/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя 	(підпис)	І.С. Чалий 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко   В.В. Катунов   	

Повний текст постанови складений 05.02.2026 року.