ПОСТАНОВА 
Іменем України

24 листопада 2025 року        м. Кропивницький

справа № 387/702/24
провадження № 22-ц/4809/1302/25 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорова С. М., Чельник О. І., 
за участю секретаря судового засідання Гончар О. В., 
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі: Тишківська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник – адвокат Науменко Іван Федорович, на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області (суддя Майстер І. П.) від 21.05.2025, 
ВСТАНОВИВ:
1.Короткий зміст позовних вимог
23.05.2024 ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на земельні ділянки та їх витребування.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 послалася на те, що 16.03.2021 вона подала до Тишківської сільської ради заяву про надання їй дозволу на розробку документації із землеустрою для відведення земельної ділянки у власність площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель запасу Тишківської сільської ради, кадастровий номер: 3521786000:02:002:9125. 
Не отримавши відповіді на звернення протягом місяця, за принципом «мовчазної згоди» вона уклала 22.04.2021 договір про виконання робіт із землеустрою за мовчазною згодою й повідомила про це Тишківську сільську раду, надіславши відповідне повідомлення, яке відповідач отримав 23.04.2021. 
У квітні-травні 2021 року було розроблено проєкт землеустрою, згідно з яким передбачено відведення їй у приватну власність шляхом безоплатної передачі земельної ділянки загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного проєкту землеустрою кадастровим реєстратором здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з присвоєнням кадастрового номера: 3521786000:02:002:5173. 
04.06.2021 вона подала до Тишківської сільської ради заяву про затвердження проєкту землеустрою та передачу відповідної земельної ділянки у власність. Надалі їй було повідомлено, що проєкт рішення про затвердження проєкту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність винесено на розгляд сесії 17.06.2021, однак він не отримав підтримки, і, відповідно, рішення прийнято не було. 
Рішенням Кропивницького окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 340/4369/21 дії Тишківської сільської ради було визнано бездіяльними та протиправними. 
26.10.2021 після повторного розгляду заяви ОСОБА_4 рішенням Тишківської сільської ради № 693 їй відмовлено у затвердженні проєкту та наданні земельної ділянки у власність.
Вказане рішення сільської ради рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі № 340/10305/21 визнано протиправним та скасовано, зобов`язано Тишківську сільську раду на найближчій сесії прийняти рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га за кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173 у власність ОСОБА_4 .
Це рішення суду набрало законної сили, а з 22.03.2023 воно перебувало на пимусовому виконанні Добровеличківського РВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Рішенням Тишківської сільської ради від 14.06.2023 № 1059 відмовлено позивачці у затвердженні проєкту землеустрою та у передачі у власність земельної ділянки.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 340/10305/21 Тишківську сільську раду зобов`язано продовж 10 днів подати до суду звіт про виконання рішення суду від 22.02.2022.
Рішенням Тишківської сільської ради від 15.11.2023 № 1111 їй затверджено проект землеустрою та прийнято рішення про безоплатну передачу у власність спірної земельної ділянки площею 2,00 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5173, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Тишківської сільської ради.
Позивачка звернулася до державного реєстратора по питанню державної реєстрації права власності на земельну ділянку, але у вчиненні реєстраційної дії їй відмовлено через відсутність у Державному земельному кадастрі відомостей про земельну ділянку за номером: 3521786000:02:002:5173.
З інформаційної довідки Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 18.04.2023 позивачці стало відомо, що земельна ділянка за кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173 перенесена до архівного шару, а також утворено дві нові земельні ділянки з кадастровими номерами: 3521786000:02:002:5751 та 3521786000:02:002:5750.
Поділ спірної земельної ділянки за кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173 та утворення на її основі нових двох земельних ділянок площею по 1,0 га кожна здійснено на підставі проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (шляхом безоплатної передачі) у власність громадянам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .
Дозвіл ОСОБА_5 на розроблення вказаної документації із землеустрою наданий Тишківською сільською радою рішенням від 29.04.2021 № 247, а рішенням сільської ради від 18.01.2022 № 852 затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) у власність ОСОБА_5 загальною площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства та передано останньому у власність земельну ділянку з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5751.
Після смерті ОСОБА_5 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5751 перейшло до ОСОБА_2 .
На підставі заяви ОСОБА_3 . Тишківська сільська рада прийняла рішення від 29.04.2021 № 247 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою за межами населених пунктів Тишківської ОТГ».
На замовлення ОСОБА_3 розроблено проєкт землеустрою щодо відведення їй земельної ділянки загальною площею 1,0000 га, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5750. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.03.2024 № НВ-9932979772024, державна реєстрація земельної ділянки: 3521786000:02:002:5750 проведена внаслідок поділу земельної ділянки з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173.
Проте це проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільська рада не затвердила і у власність  ОСОБА_3 земельну ділянку не передала, а тому ця земельна ділянка залишається у комунальній власності.
Оскільки ОСОБА_1 завершила процедуру приватизації земельної ділянки з кадастровим номером 3521786000:02:002:5173 та отримала правовстановлюючий документ на неї, передання утворених за її рахунок земельних ділянок іншим особам порушує права та законні інтереси позивачки.
Посилаючись на такі обставини позивачка просила суд про таке:
1)визнати за нею право власності на земельні ділянки: площею 1,00 га, кадастровий номер 3521786000:02:002:5751 та площею 1,00 га кадастровий номер 3521786000:02:002:5750, які сформовані шляхом поділу земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер 3521786000:02:002:5173; 
2)витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на праві власності земельну ділянку площею 1,00 га, кадастровий номер 3521786000:02:002:5751.
2.Короткий зміст рішення суду
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2025 у справі № 387/702/24 у задоволенні позовних вимогОСОБА_1 до Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельні ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5751, та площею 1,0000 га, кадастровий номер 3521786000:02:002:5750, які сформовані шляхом поділу земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5173, та витребування земельної ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5751, відмовлено повністю.
Суд мотивував своє рішення тим, що рішення про надання земельної ділянки у власність позивачці за своєю правовою природою є правовстановлюючим документом, оскільки процедура приватизації земельної ділянки останньою повністю дотримана і завершена. Проте, через відсутність державної реєстрації права власності позивачки на земельну ділянку суд вважав, що факт передачі її у власність не відбувся.
Суд визнав, що перешкодою для реєстрації за позивачкою права власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173 стало те, що вона була перенесена до архівного шару Державного земельного кадастру, а з неї утворено дві нові земельні ділянки: з кадастровими номерами 3521786000:02:002:5751, яку передано у власність ОСОБА_5 , спадкоємцем якого є ОСОБА_2 , та з кадастровим номером 3521786000:02:002:5750, яка перебуває у комунальній власності.
Оскільки позивачка не є власником земельної ділянки, то пред`явлений нею до ОСОБА_2 віндикаційний позов задоволенню не підлягає.
Позовні вимоги про визнання за позивачкою права власності на дві земельні ділянки за кадастровими номерами: 3521786000:02:002:6572 та 3521786000:02:002:5173, площею по 1,00 га кожна, які сформовані шляхом поділу земельної ділянки площею 2,00 га за кадастровим номером: 3521786000:02:002:5174, суперечитиме змісту рішення Тишківської сільської ради від 15.11.2023 № 1111 в частині передачі позивачці у власність земельної ділянки площею 2,00 га, а також порушуватиме право власності власників нових земельних ділянок. 
Суд дійшов висновку, що за обставин цієї справи позивачка обрала неналежний та неефективний спосіб захисту свого права, натомість відповідним способом захисту могло бути пред`явлення вимог про скасування державної реєстрації сформованих земельних ділянок з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, яке зумовлює внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно в залежності від підстав позову, з забезпечить відновлення становища, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення (Т. 2, а. с. 142 – 148).
3.Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги 
Позивачка ОСОБА_1 , від імені якої діє представник - адвокат Науменко Іван Федорович, подала до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2025 у справі № 387/702/24, просить суд апеляційної інстанції скасувати це рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю: визнати за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки площею 1,0000 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5751 та площею 1,0000 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5750, які сформовані шляхом поділу земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 3521786000:02:002:5173; витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на праві власності земельну ділянку площею 1,0000 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5751 (Т. 2, а. с. 153 – 162).  
Апелянт вказав, що рішення суду він оскаржує у зв`язку з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, суд не врахував, що позивачка звернулася до суду за захистом належного їй права власності індивідуально визначене майно, але щодо якого існує спір. На такий випадок позивачка заявила свій позов на підставі норми ст. 392 ЦК України й просила суд визнати за нею право власності на майно – земельні ділянки.
При цьому вона повністю довела доказами, що дотрималася порядку набуття у власність земельної ділянки за кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173, а рішення Тишківської сільської ради від 15.11.2023 № 1111, яким позивачу затверджено проєкт землеустрою та передано у власність вищевказану земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, є правовстановлюючим документом.
Оскільки суд першої інстанції встановив, що позивачці створено перешкоди у реалізації свого права власності на спірну земельну ділянку шляхом його державної реєстрації, то законні підстави для відмови у задоволенні позову відсутні.
Місцевий суд не врахував, що саме на підставі рішення суду про визнання права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами: 3521786000:02:002:5751, 3521786000:02:002:5750 та про витребування останньої земельної ділянки у ОСОБА_2 позивач матиме можливість зареєструвати своє право власності на них.
4.Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу
Адвокат Данилюк Надія Володимирівна, яка діє в інтересах відповідачки ОСОБА_2 , подала відзив на апеляційну, який ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.10.2025 залишено без розгляду.
Від відповідача Тишківської сільської ради, а також третьої особи ОСОБА_3 відзиви на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надійшли.
Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч. 3 ст. 360 ЦПК України).
5.Короткий зміст пояснень учасників справи, висловлених у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції
Апелянт ОСОБА_1 та її представник адвокат Науменко Іван Федорович повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`являлися. Від адвоката Науменка Івана Федоровича надійшло письмове клопотання про розгляд справи за їх відсутності (Т. 2, а. с. 201, 224, 239, Т. 3, а. с. 11).
Відповідач Тишківська сільська рада повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується даними довідок про доставку електронних документів (судових повісток повідомлень) в особистий кабінет у підсистемі ЄСІТС (Т. 2, а. с. 188, 210, Т. 3, а. с. 3), проте у судові засідання представник відповідача не з`явився.
Відповідачка ОСОБА_2 повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується даними рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення (Т. 2, а. с. 190, 212, 238, Т. 3, а. с. 6), а також даними про вручення судових повісток-повідомлень її представнику – адвокату Данилюк Надії Володимирівні (Т. 2., а. с. 186, 211, 229, Т. 3, а. с. 2). Проте ОСОБА_2 особисто в судові засідання не з`являлася. 
Представник відповідачки ОСОБА_2 – адвокат Данилюк Надія Володимирівна у судовому засіданні 23.10.2025 апеляційну скаргу позивачки не визнала. Просила залишити її вимоги без задоволення. Вона пояснила суду, що ОСОБА_2 , яка по смерті ОСОБА_5 успадкувала право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5751, у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є добросовісним мирним володільцем цього майна. Своєю чергою ОСОБА_5 набув у приватну власності земельну ділянку із земель комунальної власності в прядку, передбаченому ст. 118 ЗК України на підставі відповідних рішень Тишківської сільської ради. При цьому з боку сільської ради не було допущено порушень норм Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ЗК України. Натомість позивачка не має права витребувати у неї спірну земельну ділянку так, як вона не являється її власником. У судове засідання 24.11.2025, у якому завершено розгляд справи, адвокат Данилюк Надія Володимирівна не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала раніше висловлену нею позицію щодо апеляційної скарги (Т. 3, а. с 13). 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 , яку Добровеличківський районний суд Кіровоградської області залучив до участі у справі ухвалою від 03.09.2024 (Т. 2, а. с. 10, 11), повідомлена належним чином про час, дату та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (Т. 2, а. с. 189, 213, Т. 3, а. с. 1, 5), однак в судові засідання вона не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. 
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
З огляду на те, що всі учасники справи належним чином повідомлених про дату, час і місце її розгляду колегія суддів апеляційного суду постановила ухвалу про завершення розгляду справи у їх відсутності.
У зв`язку з неявкою всіх учасників справи та відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Крім того, згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Відповідно до правової позиції, яку Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду виклав у постанові від 05.09.2022 у справі № 1519/2-5034/11, з урахуванням розумності положення частини п`ятої статті 268 ЦПК України слід розуміти таким чином: у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення. Проте у разі зазначення судом датою ухвалення судового рішення дати складення повного судового рішення, внаслідок чого дата судового засідання та дата ухвалення судового рішення не співпадатимуть, це не є порушенням прав сторін.
6.Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скаргиза наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам закону, а томувимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню.
7.Суд першої інстанції встановив такі неоспорювані обставини справи: 
16.03.2021 ОСОБА_1 звернулася до Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області із заявою про надання їй дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розміром 2 га із земельної ділянки комунальної власності площею 37,0522 га з кадастровим номером: 3521786000:02:002:9125 (Т. 1, а. с. 23).
Продовж місячного строку, встановленого абз. 1 ч. 7 ст. 122 ЗК України, Тишківська сільська рада не надала ОСОБА_1 дозволу розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, а тому, відповідно до абз. 3 ч. 7 ст. 122 ЗК України, ОСОБА_1 повідомила 23.04.2021 Тишківську сільську раду про укладення нею договору від 22.04.2021 на виконання робіт із землеустрою, додавши до нього копію договору (Т. 1, а. с. 24).
ПП «Альфа Землепроект» на замовлення громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,  ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виготовило проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 12,000 га, які розташовані за адресою: Кіровоградська область, Добровеличківський район, Тишківська сільська рада, за межами населених пунктів у власність (шляхом безоплатної приватизації) громадянам для ведення особистого селянського господарства (Т. 1, а. с. 25-49).
Згідно з матеріали топографо-геодезичних робіт та землевпорядного проектування земельних ділянок, розташованих за адресою: Кіровоградська область, Добровеличківський район, Тишківська сільська рада, встановлено на місцевості межі земельних ділянок для ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,  ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (Т. 1, а. с. 50 - 119).
28.05.2021 на підставі розробленого ПП «Альфа Землепроект» проєкту землеустрою кадастровим реєстратором відділу у Добровеличківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснено державну реєстрацію запроектованих проєктом до відведення земельних ділянок з присвоєнням кадастрових номерів та відкриттям поземельних книг, зокрема щодо земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173 (Т. 1, а. с. 120 – 125). 
04.06.2021 ОСОБА_1 зверталася до Тишківської сільської ради із заявою затвердити проєкт землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 12,0000 га та передати їй для ведення особистого селянського господарства у власність земельну ділянку загальною площею 2,00 га за кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173 (Т. 1 а. с. 126).
У встановлений  ч. 9 ст. 118 ЗК України двотижневий строк Тишківська сільська рада у встановлений законом спосіб не прийняла рішення по заяві ОСОБА_1 .
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 340/4369/21 позов ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,  ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Тишківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області щодо невирішення у встановлений законом строк сесією ради заяв від 04.06.2021 про затвердження проєкту землеустрою для відведення земельних ділянок загальною площею 12,0000 га, розташованих за адресою: Кіровоградська область, Добровеличківський район, Тишківська сільська рада (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03) та передачу ділянок у власність громадян: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,  ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Зобов`язано Тишківську сільську раду Добровеличківського району Кіровоградської області розглянути на черговій сесії заяви від 04.06.2021 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,  ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про затвердження проекту землеустрою для відведення зазначених земельних ділянок загальною площею 12,0000 га, які розташовані за адресою: Кіровоградська область, Добровеличківський район, Тишківська сільська рада (шляхом безоплатної передачі) для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03), та прийняти рішення відповідно до вимог статті 118 ЗК України. Згідно з інформацією з ЄДРСР це рішення суду набрало законної сили 28.10.2021 (т. 1 а. с. 127-130).
26.10.2021 Тишківська сільська рада розглянула заяву  ОСОБА_1 та прийняла рішенням № 693, яким відмовила позивачці у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 2,000 га з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5174 та у передачі її у власність (Т. 1, а. с. 131).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі № 340/10305/21, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.12.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним і скасовано рішення Тишківської сільської ради від 26.10.2021 № 693, яким було відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га (кадастровий номер: 3521786000:02:002:5173) у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03). Зобов`язано Тишківську сільську раду на найближчій сесії прийняти рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5173, у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства (код КВЦПЗ-01.03) та передати її у власність ОСОБА_1 (Т. 1, а. с. 133 - 136, 137 - 140).
22.03.2023 ОСОБА_1 звернулася до Добровеличківського районного відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про примусове виконання виконавчого листа, виданого судом у справі № 340/10305/21. 
29.03.2023 державний виконавець Добровеличківського відділу ДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Литвиненко А. В. відкрив виконавче провадження № 71408340 (Т. 1, а. с. 144, див. на звороті).
11.07.2023 державний виконавець Добровеличківського відділу ДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Литвиненко А. В. виніс постанову про накладення на Тишківську сільську раду штраф у розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 № 340/10305/21 (Т. 1, а. с. 145).
14.06.2023 Тишківська сільська рада прийняла рішення № 1059 «Про відмову затвердження проекту із землеустрою та передачу в приватну власність земельної ділянки гр. ОСОБА_1 » (Т. 1, а. с. 146).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 у справі № 340/10810/21 зобов`язано Тишківську сільську раду Новоукраїнського району Кіровоградської області подати звіт про виконання рішення суду у строк 15 днів з дня набрання ухвалою законної сили (Т. 1, а. с. 137).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 у справі № 340/10305/21 Тишківську сільську раду зобов`язано протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали надати суду належним чином завірені копії всіх матеріалів, що були складені на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі (Т. 1, а. с. 153).
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.11.2023 у справі № 340/10305/21 скасовано рішення Тишківської сільської ради від 14.06.2023 № 1059, яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проєкту землеустрою і в передачі земельної ділянки у власність (Т. 1, а. с. 154).
15.11.2023 Тишківська сільської ради прийняла рішення № 1111, яким затвердила проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення у власність ОСОБА_1 загальною площею 2,000 га для ведення особистого селянського господарства на території Тишківської сільської ради, а також передала у власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,000 га з кадастровим номером 3521786000:02:002:5173 за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Тишківської сільської ради (Т. 1, а. с. 156).
На підставі зазначеного рішення ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора речових прав Добровеличківської селищної ради із заявою щодо реєстрації права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га із кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173 (Т. 1, а. с. 157).
Листом начальника відділу ЦНАП Добровеличківської селищної ради від 12.12.2023 № 1485 ОСОБА_1 повідомлено, що в Державному земельному кадастрі відомості про вказану земельну ділянку відсутні (Т. 1, а. с. 158).
Згідно з листом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 18.04.2023 № 967/290-23 земельну ділянку з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173 було перенесено до архівного шару 20.12.2021 за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок. В результаті утворено дві нові земельні ділянки з кадастровими номерами 3521786000:02:002:5751 та 3521786000:02:002:5750 (Т. 1, а. с. 160).
Крім того, суд першої інстанції також встановив, що 24.03.2021 до Тишківської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області звернулась ОСОБА_3 із заявою про надання їй дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність розміром 2 га, кадастровий номер 3521786000:02:002:9125 (Т. 1, а. с. 192).
29.03.2021 з аналогічною заявою звернувся до Тишківської сільскої ради ОСОБА_5 (Т. 1, а. с. 171).
29.04.2021 Тишківська сільська рада прийняла рішення № 247, яким громадяним згідно зі списком надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Тишківської сільської ради ОТГ Гаївського старостинського округу та Федорівського старостинського округу Добровеличківського району Кіровоградської області, зокрема ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на земельні ділянки площею по 1,00 га кожна, місцезнаходження яких вказано як кадастровий номер: 3521786000:02:002:9125 (Т. 1, а. с. 172, 173, 193).
26.10.2021 ОСОБА_5 звернувся до Тишківської сільської ради з питання внесення змін до рішення ради від 29.04.2021 № 247 в частині кадастрового номера земельної ділянки, а саме: з 3521786000:02:002:9125 на 3521786000:02:002:5173 (Т. 1, а. с. 175).
30.11.2021 рішенням Тишківської сільської ради № 712 було внесено зміни до рішення сільської ради від 29.04.2021 № 247, внаслідок чого земельну ділянку з кадастровим номером: 3521786000:02:002:9125 замінено на земельну ділянку з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173 (Т. 1, а. с. 174).
Згідно з пояснювальною запискою до проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, даним проєктом відводиться у власність (шляхом безоплатної передачі) ОСОБА_5 земельна ділянка загальною площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173, комунальної власності сільськогосподарського призначення, що розташована на території Тишківської сільської ради. 
18.01.2022 Тишківська сільська рада прийняла рішення № 852, яким затвердила проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) у власність ОСОБА_5 загальною площею 1,0000 га для ведення особистого селянського господарства та передано останньому у власність земельну ділянку з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5751 (Т. 1, а. с. 184). 
На підставі вказаного рішення сільської ради державний реєстратор здійснив державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером 3521786000:02:002:5751, номер відомостей про речове право 46874578, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2589936535000 (Т. 1, а. с. 185).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (Т. 2, а. с. 22).
Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 06.10.2023 приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу Кіровоградської області Левітчук Г. Б., та інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 368810530 від 07.03.2024 спадкоємцем та власником земельної ділянки площа 1,0000 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5751, для ведення особистого селянського господарства, є ОСОБА_2 (Т.1, а. с. 185, Т. 2, а. с. 60).
Згідно з даними поземельної книги щодо земельної ділянки з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5750, вона була відкрита 20.12.2021 року (Т. 2, а. с.84 - 99).
Станом на день звернення ОСОБА_1 до суду ОСОБА_3 не затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,0000 га з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5750 та не передано цю земельну ділянку безоплатно у приватну власність, що підтверджується листом Тишківської сільської ради від 18.01.2024 № 08-22-18/1 та витягом з Державного земельного кадастру від 12.03.2024 № НВ-9932979772024 (Т. 1, а. с. 186 - 191, 215).
8.Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що дві спірні земельні ділянки за кадастровими номерами: 3521786000:02:002:6572 та 3521786000:02:002:5173, площею по 1,00 га кожна, сформовані шляхом поділу земельної ділянки площею 2,00 га за кадастровим номером: 3521786000:02:002:5174, яка правомірно сформована, як об`єкт цивільних прав на підставі розробленого позивачкою проєкту землеустрою та передана їй у власність згідно з рішенням Тишківської сільської ради від 15.11.2023 № 1111, що унеможливило державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за позивачкою, а тому вона не є власником цього майна. До того ж суд вважав, що позивачка обрала неефективний спосіб захисту, в той час, як, на думку суду, таким способом захисту могло бути пред`явлення вимог про скасування державної реєстрації сформованих земельних ділянок з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, яке зумовлює внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. 
Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками місцевого суду з огляду на таке.
По перше, на думку колегії суддів апеляційного суду, мотиви оскаржуваного рішення є суперечливими, адже, встановивши, що позивачка повністю дотрималася встановленої законодавством процедури безоплатної приватизації земельної ділянки, отримала правовстановлюючий документ на неї, суд дійшов висновку, що право власності на земельну ділянку у неї не виникло через неможливість державної реєстрації такого права. При цьому суд не дав оцінку тому, що через неправомірну бездіяльність та неправомірні рішення Тишківської сільської ради щодо вирішення заяви позивачки про затвердження розробленого за її замовленням проєкту землеустрою та передачу їй у власність сформованої земельної ділянки площею 2,00 га вона не змогла своєчасно зареєструвати своє право власності. 
По друге, встановивши відсутність порушеного права позивача, суд мав би відмовити в позові саме з цієї підстави. Проте суд вказав також на неефективність обраного позивачкою способу захисту права, вказавши, що позивачка могла заявити вимогу про скасування державної реєстрації нових земельних ділянок, сформованих у результаті поділу створеної за її проєктом землеустрою земельної ділянки, з одночасним припиненням речових прав на них у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
У цій справі ОСОБА_1 звернулася до суду, вважаючи, що було порушене її право під час безоплатної приватизації земельної ділянки, що унеможливило державну реєстрацію набутого нею у встановленому законом порядку права власності на земельну ділянку.
Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, інтереси держави. 
Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право стосується або визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.
Відповідно до закріпленого в статті 387 ЦК України загального правила власник має необмежене право витребувати майно із чужого незаконного володіння.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 дійшла висновку, що захист порушених прав особи, що вважає себе власником майна (в тому числі, яке було неодноразове відчужене) можливий шляхом пред`явлення індикаційного позову до останнього набувача майна з підстав, передбачених ст. 387 та ст. 388 ЦК України.
У випадку, якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред`явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. Тобто, підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до ст. 392 ЦК України є спір або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.
Відповідно до положень ч. ч. 1 – 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.
Громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок зі земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства – не більше 2,0 гектара (п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України).
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження цих проектів регулюються ст. ст. 118, 186-1 ЗК України.
Земельна ділянка стає об`єктом цивільних прав після її формування.
Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру (ч. 1 ст. 79-1 ЗК України).
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера (ч. 4 ст. 79-1 ЗК України).
За змістом ч. ч. 2, 5 та 6 ст. ст. 79-1 ЗК України в залежності від способу фомування земельної ділянки воно здійснюється за проєктами землеустрою щодо відведення земельних ділянок або за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та о1єднання земельних ділянок. 
Здійснюючи свої повноваження щодо розпорядження землею, орган державної влади чи місцевого самоврядування на будь-якому етапі надання земельної ділянки у власність чи користування зобов`язаній діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси учасників цих правовідносин, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.
Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у разі формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту.
Суд першої інстанції, з огляду на обставини справи, зокрема ті, які встановленні преюдиційними рішеннями Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 340/4369/21, від 14.02.2022 у справі № 340/10305/21, дійшов правильного висновку, що охоронюваний законом інтерес позивачки, який полягав у отримані безоплатно у власність земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства, яка сформована згідно з поданим нею проєктом землеустрою та зареєстрована 28.05.2021 у Державному земельному кадастрі за кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173, був неодноразово порушеним.
Зрештою, саме на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі № 340/10305/21, яким Тишківська сільська рада зобов`язана прийняти рішення про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5173, у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства та передати їй у власність, Тишківська сільська рада прийняла відповідне рішення від 15.11.2023 № 1111.
Відповідно до ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав чи в який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту у порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 18.02.2015 у справі № 6-244цс15.
Отже, у справі встановлено та підтверджено належними й допустимими письмовими доказами, що порядок набуття ОСОБА_1 у власність земельної ділянки кадастровий номер: 3521786000:02:001:5173 (у формі безоплатної приватизації) повністю дотримано та завершено так, як відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України виникнення права власності на земельну ділянку у процедурі безоплатної її реалізації пов`язане з прийняттям рішення відповідним органом державної влади або місцевого самоврядування про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність;
За змістом наведеної норми державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.
Схожі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.
Суд першої інстанції встановив, що рішенням Тишківської сільською радою від 15.11.2023 № 1111 затверджено проєкт поданий ОСОБА_1 ще 04.06.2021 проєкт землеустрою та передано їй у власність вищевказану земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства.
Отже, у позивачки виникло право власності на цю земельну ділянку.
Суд першої інстанції не врахував, що відсутність державноїреєстрації права власності за позивачкою на цю земельну ділянку не означає відсутності в неї такого права та неможливість його захисту у судовому порядку на випадок його порушення.
Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 просила суд визнати за нею права власності на земельні ділянки площею 1,00 га кадастровий номер: 3521786000:02:002:5751 та площею 1,00 га кадастровий номер: 3521786000:02:002:5750, які сформовані шляхом поділу земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер 3521786000:02:002:5173, який відбувся поза її волею та з порушенням її інтересу, який згодом трансформувався у відповідне право.
Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що її право власності на земельну ділянку площею 2,00 га з кадастровим номером: 3521786000:02:001:5173 порушене й підлягає захисту.
Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст. 392 ЦК України слід також враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідачі не визнають, заперечують або оспорюють його.
Встановлено, що за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером 3521786000:02:002:5173, яка була передана у власність ОСОБА_1 , шляхом поділу за заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , рішенням Тишківської сільської ради № 247 зі змінами, внесеними рішенням 30.11.2021 рішенням № 712, розроблено нові проєкти землеустрою тим самим розробником, який раніше розробляв проєкт землеустрою для позивачки – ПП «Альфа Землепроект», утворено дві нові земельні ділянки, а саме: ділянку з кадастровими номером: 3521786000:02:002:5751, яку рішенням Тишківської сільської ради від 18.01.2022 № 852 передано у власність ОСОБА_5 , та ділянку з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5750, яка перебуває у комунальній власності.
Отже, на думку колегії суддів, таке зареєстроване речове право на земельну ділянку 3521786000:02:002:5751, а також перебування у комунальній власності земельної ділянки 3521786000:02:002:5750 перешкоджає можливості реалізації свого права власності позивачем щодо державної реєстрації цього права.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Захисту підлягають не теоретичні або примарні права, а права практичні та ефективні.
Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2023 у справі 904/9212/21 вказав, що під ефективним засобом (способом) захисту слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Аналогічні висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17.
Суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 року у справі № 145/2047/16-ц.
Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09.11.2021 у справі № 466/8649/16-ц зазначила, що у разі, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Разом з тим, ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачами, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскільки порушення права власності позивачки на земельну ділянку площею 2,0 га полягає у тому, що вона була поділена на дві спірні у межах площі та конфігурації первісної ділянки, у зв`язку із чим відповідно до ч. 13 ст. 79-1 ЗК України та припинила своє існування, а її державна реєстрація скасована із закриттям поземельної книги, тому ефективним способом захисту порушеного права буде визнання за позивачкою права власності на новоутворені існуючі земельні ділянки: з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5750 площею 1,0000 га та з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5751 площею 1,0000 га.
Загальна площа цих земельних ділянок становить 2,0000 га, що не перевищує норми приватизації, встановленої п. «б» ч. 1 ст. 121 ЗК України та рішенню Тишківської сільскої ради від 15.11.2023 № 1111 в частині площі земельної ділянки.
При цьому, враховуючи ту обставину, що незаконним рішенням Тишківської сільської ради від 18.01.2022 року № 852, яке порушує інтереси та права позивачки, затверджено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки комунальної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу) у власність ОСОБА_5 , спадкоємцем якого є ОСОБА_2 , апеляційний суд приходить до висновку, що належним захистом майнових прав позивачки щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5751 є також її витребування в останньої.
Ухвалюючи це судове рішення, апеляційний суд дотримується своєї попередньої практики, яка викладена у постанові від 17.06.2025 у справі № 387/695/24.
Заперечення відповідачки ОСОБА_2 проти позову та апеляційної скарги, які полягають у тому, що вона є мирним володільцем земельної ділянки з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5751, а тому задоволення пред`явлених до неї позовних вимог становитиме непропорційне втручання у її право, колегія суддів відхиляє, як необґрунтоване.
Дійсно, ОСОБА_2 набула право власності на спірну земельну ділянку в порядку спадкування по смерті ОСОБА_5 .
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 першою розробила проєкт відведення земельної ділянки площею 2,0000 га, яка була зареєстрована з присвоєнням їй кадастрового номера: 3521786000:02:002:5173, що стало відомо ОСОБА_5 , адже він звернувся до того ж розробника документації із землеустрою, що і позивачка – ПП «Альфа Землепроект», а тому він згодом звернувся з Тишківської сільської ради надала йому дозвіл на відведення земельної ділянки площею 1,0000 га з вже існуючої земельної ділянки з кадастровим номером: 3521786000:02:002:5173, яку зареєструвала позивачка.
Такі дії Тишківською сільською радою та ОСОБА_5 не відповідають вимогам добросовісності, а тому набуття останнім права власності на спірну земельну ділянку не можна вважати таким, що відповідає вимогам закону так, як вона відбулося з порушенням прав позивачки. 
Отже, володіння ОСОБА_5 , цим майном не можна вважати добросовісним та мирним й породжувало відповідні наслідки (обов`язки).
На момент спадкування спірної земельної ділянки ОСОБА_2 могла не знати про це, однак спадкування є безоплатним способом набуття майнових прав, а тому таке майно у неї може бути витребуване власником згідно з ч. 3 ст. 388 ЦК України.
Таким чином, посилання відповідача на імунітету мирного володільця чужим 
Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України. Зазначене призвело до помилкового визначення юридичних наслідків цих обставин та відповідно до вимог п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_1 .
9.Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
У зв`язку з тим, що рішення суду першої інстанції не відповідає критеріям законності, обґрунтованості та справедливості, відповідно до приписів ст. 376 ЦПК України, таке рішення підлягає скасуванню з відмовою в задоволенні позову.
10. Про судові витрати
Одним із принципів цивільного судочинства, закріплених у п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У зв`язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову, з відповідачів на користь позивачки підлягає стягненню компенсація за сплачений нею судовий збір за подання до суду першої інстанції позовної заяви (1248,00 грн, Т. 1, а. с. 219) та за подання до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги (1870,22 грн, Т. 2, а. с. 164) пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме: з Тишківської сільської ради - 1039,41 грн, а з ОСОБА_2 – 2078,81 грн.
Щодо будь-яких інших судових витрат у цій справі, то сторони про наявність у них таких витрат суд не повідомили.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд 
УХВАЛИВ:
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2025 скасувати й ухвалити нове судове рішення.
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на дві земельні ділянки: площею 1,00 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5750; площею 1,00 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5751.
Витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,0000 га, кадастровий номер: 3521786000:02:002:5751.
Стягнути з Тишківської сільської ради (код юридичної особи у ЄДР: 04365827) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в сумі 1248,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в сумі 2078,81 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст цієї постанови складено 12.01.2026.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник