ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/13607/24
категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької державної нотаріальної контори про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Овруцької державної нотаріальної контори, яка виявилася у неналежному розгляді запиту ОСОБА_1 від 17 червня 2024 р. № 170624-4 до Овруцької державної нотаріальної контори та яка полягає у:
а)відмові надати ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» запитувану ним інформацію, а саме вичерпний перелік документів (із розділенням на ті які потребують нотаріального посвідчення та ті, які не потребують нотаріального посвідчення і можуть бути направлені Овруцькій державній нотаріальній конторі з використанням електронного цифрового підпису), які мають надати інші співвласники будинку з метою виправлення Овруцькою державною нотаріальною конторою технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
б)ненаданні роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення згідно п. 4 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
в)ненаданні згідно підпункту 5 пункт 2 статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» своєчасно інформації про вичерпний перелік документів (із розділенням на ті які потребують нотаріального посвідчення та ті, які не потребують нотаріального посвідчення і можуть бути направлені Овруцькій державній нотаріальній конторі з використанням електронного цифрового підпису), які мають надати інші співвласники будинку з метою виправлення Овруцькою державною нотаріальною конторою технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
- зобов`язати Овруцьку державну нотаріальну контору надати ОСОБА_1 на його запит від 17 червня 2024 р. № 170624-4 до Овруцької державної нотаріальної контори відповідь з дотриманням вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а саме:
а)надати ОСОБА_1 запитувану ним інформацію, а саме вичерпний перелік документів (із розділенням на ті які потребують нотаріального посвідчення та ті, які не потребують нотаріального посвідчення і можуть бути направлені Овруцькій державній нотаріальній конторі з використанням електронного цифрового підпису), які мають надати інші співвласники будинку з метою виправлення Овруцькою державною нотаріальною конторою технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;
б)надати роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення згідно п. 4 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації»;
а)надати своєчасно інформацію про вичерпний перелік документів (із розділенням на ті які потребують нотаріального посвідчення та ті, які не потребують нотаріального посвідчення і можуть бути направлені Овруцькій державній нотаріальній конторі з використанням електронного цифрового підпису), які мають надати інші співвласники будинку з метою виправлення Овруцькою державною нотаріальною конторою технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що надіслав на електронну адресу Овруцької державної нотаріальної контори запит від 17.06.2024 №170624-4, в якому просив повідомити, вичерпний перелік документів (із розділенням на ті які потребують нотаріального посвідчення та ті, які не потребують нотаріального посвідчення і можуть бути направлені з використанням електронного цифрового підпису), які мають надати інші співвласники будинку з метою виправлення технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проте у відповідь отримав від Овруцької державної нотаріальної контори листа від 28.06.2024 №1292/01-16 із безпідставною відмовою задовольнити його запит. З огляду на зазначене, позивач звернувся з даним позовом до суду з метою захисту свого права на доступ до публічної інформації.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач, правом подати відзив на позовну заяву, не скористався.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 17 червня 2024 року звернувся до Овруцької державної нотаріальної контори із запитом за вих. №170624-4, у якому просив повідомити, вичерпний перелік документів (із розділенням на ті які потребують нотаріального посвідчення та ті, які не потребують нотаріального посвідчення і можуть бути направлені з використанням електронного цифрового підпису), які мають надати інші співвласники будинку з метою виправлення технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Крім того, в поданому запиті ОСОБА_1 зауважив, що всі наявні в нього копії або оригінали документів долучені у вигляді сканкопій до його заяви про виправлення помилок від 15 травня 2024 р. № 150524, а також просив відповідь надіслати йому на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 
За наслідками розгляду вказаного запиту Овруцька державна нотаріальна контора надіслала ОСОБА_1 листа від 28.06.2024 №1292/01-16, в якому повідомила наступне:
"Щодо Ваших звернень №170624-1, №170624-2, №170624-3, №170624-4, №170624-5, №170624-6, №170624-7, №170624-8, №170624-9, №170624-10, №170624-11, №170624-12 від 17 червня 2024 року, та №180624 від 18 червня 2024 року про виправлення технічних помилок у Спадковому реєстрі та у Державному реєстрі речових прав при реєстрації свідоцтва про право па спадщину за законом, виданого Овруцькою державною нотаріальною конторою Житомирської області в 1/2 (одній другій) частці 19 грудня 2019 року за реєстром №2-2735 на 27/100 (двадцять сім сотих) частин житловою будинку АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомляємо, що Овруцькою державною нотаріальною конторою Житомирської області 17 червня 2024 року за вихідним №1227/01-16 було надано роз`яснення на аналогічні Ваші звернення №070624-1, №070624-2, №070624-3, №070624-4 від 07 червня 2024 року, та надіслане на Вашу електронну адресу.
Крім того повідомляємо наступне:
- для державної реєстрації прав відповідно до аб.4.7 ч.1 ст.20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав па майно та їх обтяжень» заява на проведення реєстраційних дій у паперовій формі подається за умови встановлення особи заявника. Встановлення особи громадянина України здійснюється за паспортом громадянина України або за іншим документом, то посвідчує особу, передбаченим Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, то підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»;
- у разі подання заяви уповноваженою на те особою, державним реєстратором встановлюється обсяг повноважень такої особи на підставі документа, що підтверджує її повноваження діяти від іншої особи;
- відповідно до п.2 ч.4 ст.20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень» заява про проведення реєстраційних дій, надання інформації з Державного реєстру прав не приймається в разі невстановлення особи заявника чи обсягу його повноважень та подання відповідної заяви.
Тому для виправлення технічної помилки у Державному реєстрі речових прав необхідно з`явитися Вам особисто або Вашому представнику за довіреністю до Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області та надати документ, який встановлює Вашу особу або Вашого представника та довіреністю (паспорт), реєстраційний номер облікової картки платника податків та даними Єдиного державного реєстру фізичних осіб платників, та документ, що підтверджує право власності на нерухоме майно (свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 19 грудня 2019 року Овруцькою державною нотаріальною конторою Житомирської області за реєстром №2-2735) щодо якого будуть вчинятися вище вказані дії".
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовм.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Статтею 34 Конституції України кожному гарантовано право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначений Законом України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі - Закон України №2939-VI).
Відповідно до статті 2 Закону України №2939-VI метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації. Тобто, положення вказаного закону регулюють правовідносини з приводу забезпечення отримання інформації громадянами або іншими особами, що створюється та виникає в процесі функціонування суб`єктів владних повноважень та виконання покладених на них завдань, така інформація є (має бути) загальнодоступною.
За визначення наведеним у частині 1 статті 1 Закону України №2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України №2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 передбачено, що право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Відповідно до статті 4 Закону України №2939-VI доступ до публічної інформації здійснюється, зокрема, на принципах прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання, поширення та будь-якого іншого використання інформації, що була надана або оприлюднена відповідно до цього Закону, крім обмежень, встановлених законом.
Статтею 12 Закону України №2939-VI передбачено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у ст. 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 13 Закону України №2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Згідно з частиною 1 статті 5 Закону України №2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; а інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.
Таким чином, доступ до публічної інформації, крім передбаченої цим Законом публічної інформації з обмеженим доступом, щодо якої існує спеціальний порядок її поширення, можливо за допомогою двох способів, а саме отримання такої інформації з загальнодоступних встановлених законом джерел оприлюднення суб`єктами владних повноважень публічної інформації, або за результатами надання такої інформації у відповідь на звернення особи у формі запиту на інформацію.
Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч. 1 ст. 19 Закону України №2939-VI).
Відповідно до частин 2 - 5 статті 19 Закону України №2939-VI запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Письмовий запит подається в довільній формі. Разом з тим, запит на інформацію має містити: ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону України №2939-VI визначено обов`язок розпорядника інформації надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
У постанові Великої Палати Верховного Суду 25.06.2019 по справі №9901/925/18 викладено правову позицію, згідно якої розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.
Таким чином, розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив, яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє. Висновки аналогічного змісту викладені у постановах Верховного Суду від 18.01.2021 у справі №9901/381/20, від 02.04.2020 у справі №9901/22/20.
За змістом частини 1 статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити у задоволенні запиту в таких випадках, зокрема, якщо розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.
Частиною 4 цієї ж статті закріплено, що у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.
Встановлений статтею 22 Закону №2939-VI перелік підстав для відмови у задоволенні запиту на інформацію є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.
Таким чином, розпорядник повинен забезпечити особі, яка звертається із запитом на інформацію, доступ саме до тієї інформації чи документів, які він просить надати, а у випадку, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, - відмовити у її наданні, не виходячи за межі чітко поставленого питання, щодо якого зроблено запит.
Крім того, правовими нормами частини 1 та 4 статті 20 Закону України №2939-VI визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Таким чином, законодавством України чітко встановлено обов`язок розпорядника інформації надати мотивовану відповідь на запит у визначений Законом строк, який становить п`ять робочих днів з дня отримання запиту.
Разом з тим, суд звертає увагу, що виходячи із змісту статті 1 Закону №2939-VI, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.
Для відповіді на інформаційний запит розпорядник інформації не повинен створювати нову інформацію, готувати аналітику, надавати роз`яснення тощо. Відповідна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2022 року у справі № 9901/390/21.
Зі змісту запиту ОСОБА_1 від 17.06.2024 №170624-4 вбачається, що в цьому запиті він просив повідомити, вичерпний перелік документів (із розділенням на ті які потребують нотаріального посвідчення та ті, які не потребують нотаріального посвідчення і можуть бути направлені з використанням електронного цифрового підпису), які мають надати інші співвласники будинку з метою виправлення технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, у поданому запиті ОСОБА_1 фактично просив відповідача надати йому консультацію (роз`яснення вимог законодавства) стосовно переліку документів (із розділенням на ті які потребують нотаріального посвідчення та ті, які не потребують нотаріального посвідчення і можуть бути направлені з використанням електронного цифрового підпису), які мають надати інші співвласники будинку з метою виправлення технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відтак, суд дійшов висновку, що запит позивача від 17.06.2024 №170624-4, який спрямований на отримання консультації (роз`яснень вимог законодавства), не є запитом на публічну інформацію в розумінні Закону України "Про доступ до публічної інформації".
У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для здійснення правової оцінки наданої на цей запит відповіді Овруцької державної нотаріальної контори 28.06.2024 №1292/01-16 на предмет дотримання вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації" щодо строків і процедури розгляду.
Разом з тим, Закон України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон №393/96-ВР) забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ст. 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Відповідно до статті 5 Закону №393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.
Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).
Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.
В контексті вказаних правових норм суд вважає, що запит ОСОБА_1 до Овруцької державної нотаріальної контори від 17.06.2024 №170624-1 фактично є заявою відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян" із проханням про сприяння йому в реалізації закріплених чинним законодавством прав та інтересів, шляхом надання йому роз`яснення порядку подання та розгляду заяви про виправлення технічної помилки в Спадковому реєстрі, а саме того, якими правовими нормами визначена особиста присутність заявника при подачі та розгляді такої заяви.
Згідно з статтею 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
За правилами статті 18 Закону № 393/96-ВР громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Згідно з частинами 1, 3 статті 15 Закону № 393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Відповідно до статті 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Відтак, праву громадянина звертатися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення кореспондує прямий та неухильний обов`язок вказаних органів об`єктивно і вчасно розглянути звернення та повідомляти громадянина про наслідки такого розгляду.
Згідно частини 1 статті 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
При цьому, суд зауважує, що саме по собі надання будь-якої відповіді на звернення громадянина у визначені законом строки не слід вважати повним і належним виконанням свого обов`язку суб`єктом владних повноважень. Так, істотною умовою такої відповіді є її належне обґрунтування і вирішення поставлених у зверненні питань (із урахуванням суті відповідного звернення і на підставі його ґрунтовного й всебічного вивчення).
Отже, той факт, що запит ОСОБА_1 від 17.06.2024 №170624-4 фактично є заявою, поданою відповідно до Закону України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян", а не запитом на публічну інформацію відповідно до Закону України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" не позбавляє відповідача обов`язку надати обгрунтовану відповідь по суті вказаного в ньому питання.
Дослідивши під час розгляду справи лист-відповідь Овруцької державної нотаріальної контори від 28.06.2024 №1292/01-16, що був надісланий у відповідь на запит позивача від 17.06.2024 №170624-4, суд дійшов висновку, що у ній відповідач процитував норми законодавства, якими визначається порядок звернення із заявою для виправлення технічної помилки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Суд зауважує, що відповідачем не взято до уваги, що позивач просив пояснити йому, які саме документи він має надати реєстратору для виправлення технічної помилки саме в Спадковому реєстрі, а не в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Водночас, Порядок ведення Спадкового реєстру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно регламентуються різними нормативно-правовими актами, а саме постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141 "Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" та наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 року № 1810/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.07.2011 року за № 831/19569 " Про затвердження Положення про Спадковий реєстр".
Зважаючи на це, відповідачу належало надати обґрунтовану відповідь на лист позивача з урахуванням його змісту та суті порушеного питання, яка або містила б роз`яснення стосовно порядку подання та розгляду заяви про виправлення технічної помилки саме в Спадковому реєстрі, зокрема конкретні правові норми, які передбачають особисту присутність заявника при подачі та розгляді такої заяви; або містила чітке пояснення позивачу, чому відповідь не надається, з посиланням на закон; або містила б повідомлення, що запит переадресований, чи розглянутий як звернення громадян тощо.
Відтак, наданий Овруцької державної нотаріальної контори лист-відповідь від 28.06.2024 №1292/01-16, не є відповіддю по суті питання, вказаного в запиті позивача від 17.06.2024 №170624-4.
За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Овруцької державної нотаріальної контори, яка виявилася у неналежному розгляді запиту ОСОБА_1 від 17.06.2024 року №170624-4 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, суд, виходячи з повноважень, наданих статтею 245 КАС України, дійшов висновку про часткове її задоволення, вважаючи за необхідне захистити порушенні права позивача шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 17.06.2024 року № 170624-4 та надати йому повну та обґрунтовану відповідь з урахуванням висновків суду у даній справі.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ухвали суду від 05.08.2024, а тому враховуючи, що в матеріалах справі відсутні докази на підтвердження понесення ним інших судових витрат по даній справі, підстави для вирішення питання про розподілу судових витрат - відсутні.
Керуючись статтями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 26.09.2012 Богунським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області) до Овруцької державної нотаріальної контори (вул.Тараса Шевченка, 24, м.Овруч, Коростенський район, Житомирська область, 11101; код ЄДРПОУ 02883825) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Овруцької державної нотаріальної контори щодо неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 від 17.06.2024 року №170624-4.
Зобов`язати Овруцьку державну нотаріальну контору повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 17.06.2024 року № 170624-4 та надати йому повну та обґрунтовану відповідь, з урахуванням правових висновків викладених у рішенні суду.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 27 січня 2026 року.

Суддя Р.М.Шимонович