Справа № 456/3924/25
Провадження № 2-а/456/3/2026

РІШЕННЯ
іменем України

12 січня 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Бораковського В. М. 
секретар судового засідання Яніцька М.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, третя особа - молодший лейтенант поліції Білас Юрій Іванович, поліцейський Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, –

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.
В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору позивач покликається на те, що постановою поліцейського Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області молодшого лейтенанта поліції Біласа Юрія Івановича про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5191384 від 11.07.2025, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст. 122
КУпАП за те, що він 11.07.2025 о 02 год. 43 хв. в м.Дрогобич по вул. В.Великого, 2, керуючи транспортним засобом «Volkswagen 10.6», д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е.ПДР - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий або два червоних миготливих.
З зазначеною постановою поліцейського не погоджується та вважає її незаконною з наступних підстав.
В оскаржуваній постанові не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок поліцейського про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Єдиною вірною інформацією є те, що позивач дійсно проїжджав регульоване перехрестя в м.Дрогобич по вул. В.Великого, однак жодних порушень правил дорожнього руху не допускав, оскільки зупинився на червоний сигнал світлофору та розпочав рух автомобілем на зелений колір світлофора, в подальшому помітив автомобіль патрульної поліції із включеними патрулюючими маячками синього кольору, який слідував позаду позивача. Останні слідували тривалий час та надалі включили звуковий сигнал, після чого позивач здійснив зупинку. Після цього вийшли два працівники поліції, які не представились, не попросили в позивача документів для ознайомлення, не роз`яснили прав, а розпочали відразу складати постанову.
Розгляд справи відносно позивача працівники патрульної поліції здійснювали на місці зупинки, будь-яких чітких доказів йому не надали та не надали йому можливості скористатися своїми правами, особливо правом на участь захисника. Склавши постанову працівник поліції надав позивачу із словами: «для галочки підпишіться», після цього позивач почав розпитувати статті, які були вказані і чому їх не роз`яснили, на що працівники поліції взагалі нічого не змогли пояснити. 
Однак основним аргументом є те, що відповідачі не надали жодного доказу проїзду ТЗ позивача на червоне світло, що стало предметом спору, а відповідач протиправно виніс постанову. Крім цього, в оскаржуваній постанові поліцейським не зазначено додатків, що означає, на час розгляду справи на місці виявлення порушень, не надавалися докази.
Також, працівником поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст. 268 КУпАП. Відтак, позивач вважає, що дії інспектора поліції не відповідають вимогам ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», а всі складені процесуальні документи відносно позивача не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення. 
Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем не підтверджено факту порушення ПДР та не надано інших доказів, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, постанову, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності слід визнати незаконною та скасувати.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву. 

Позивач у судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача - ГУНП у Львівській області повторно у судове засідання не прибув про причини неприбуття суд не повідомив.
Третя особа - молодший лейтенант поліції ОСОБА_2 поліцейський Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області у судове засідання повторно не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Заяви та клопотання, подані учасниками справи.
Заяв та клопотань від учасників справи не поступало.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 23.07.2025 відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та зважаючи на відсутність обставин, якими відповідач заперечував би проти задоволення адміністративного позову, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому суд доходить такого висновку. 

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5191384 від 11.07.2025, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.2 ст. 122
КУпАП за те, що він 11.07.2025 о 02 год. 43 хв. в м.Дрогобич по вул. В.Великого, 2, керуючи транспортним засобом «Volkswagen 10.6», д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е.ПДР - порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий або два червоних миготливих.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Конституції України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексу адміністративного судочинства та Правил дорожнього руху.
Так, частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У свою чергу, згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. 
Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-3, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по свій правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Відповідно до ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п.8.7.3«е» Правил дорожнього руху України - сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Суд погоджується з аргументами позивача, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.
Так, з аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що така не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, оскільки в ній не зазначено докази, на яких ґрунтуються висновки про вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 122 КУпАП. 
Складена стосовно ОСОБА_1 постанова про накладення адміністративного стягнення, сама по собі, не є достатнім доказом його вини у вчинені цього правопорушення. Інших належних та допустимих доказів, які б узгоджувалися з цією постановою, та підтверджували викладені у постанові обставини, суду не надано, хоча, відповідно до вимог частини 2 ст. 77 КАС України, тягар доказування правомірності вказаної постанови покладено саме на відповідача. 
Суд зауважує, що за відсутності належних, допустимих та, у своїй сукупності, достатніх доказів вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, обставини, викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення, набувають форми припущення, на яких не може ґрунтуватися процесуальне рішення (постанова). 
Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд доходить переконання, що ОСОБА_1 неправомірно визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 ст. 122 КУпАП, тому позов підлягає до задоволення повністю. 

Понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з належного відповідача - Головного управління національної поліції у Львівській області.

Керуючись ч.2 ст.122 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 19, 73-78, 90, 243-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.
Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5191384 від 11.07.2025 про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. 
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя 	В. М. Бораковський