П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/4355/24	

Категорія: 111020300	Головуючий у суді І інстанції: Білостоцький О.В. час і місце ухвалення: письмове провадження, м. Одеса 	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача	Семенюка Г.В.	
суддів: 	Федусика А.Г.	
 	Шляхтицького О.І.	

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Тодорова Анатолія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року у справі за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и В:

У лютому 2024 року Головне управління ДПС у Миколаївській області (далі – ГУ ДПС у Миколаївській області) звернулося до суду першої інстанції з позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням уточнень (а.с.59-60), просило стягнути заборгованість по земельному податку з фізичних осіб на суму 625 347,36 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач пояснив, що ОСОБА_1 має заборгованість по земельному податку з фізичних осіб, що утворилась внаслідок несплати відповідачем суми податкових зобов`язань, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 22.04.2021 №3104111-2407-1423 (форма «Ф) за податковий період 2021 року на суму 94 367,02 грн, строк сплати – 25.10.2021; від 19.10.2022 №1598885-2406-1423 (форма «Ф») за податковий період 2022 року на суму 246 967,60 грн, строк сплати – 30.06.2023; від 27.04.2023 №31592-2411-1423 (форма «Ф») за податковий період 2023 року на суму 284 012,74 грн, строк сплати – 17.12.2023. Відповідачка своєчасно податковий борг не сплатила, що є підставою для його стягнення в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року позов задоволено.
Суд стягнув з ОСОБА_1 суму заборгованості в розмірі 625 347,36 грн на користь місцевого бюджету Коблівської ОТГ в рахунок погашення податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, адвокат Тодоров А. І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Мотиви апеляційної скарги полягають у наступному.
По-перше, адвокат указує, що рішенням Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 03.07.2025 №8 ОСОБА_1 звільнено від сплати земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195 на період з 01.01.2020 по 31.12.2025. Дане рішення було направлено податковому органу 09.07.2025.
По-друге, адвокат указує про те, що ОСОБА_1 з 22.08.2022 фактично не є власником та користувачем земельної ділянки з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування об`єктів інфраструктури та закладів громадського харчування, оскільки рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 22.08.2022 у справі №469/742/16-ц, яким задоволено позов заступника прокурора Миколаївської області, визнано незаконним та скасовано рішення Коблівської сільської ради №9 від 14.12.2012 про передачу цієї земельної ділянки первинному власнику, у якого ОСОБА_1 придбала спірну земельну ділянку, та №11 від 26.12.2012 про зміну цільового призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства на комерційне призначення для будівництва і обслуговування об`єктів інфраструктури та закладів громадського харчування.
Саме у зв`язку з цим, Коблівська сільська рада Миколаївського району Миколаївської області прийняла указане вище рішення від 03.07.2025 №8, яким звільнила ОСОБА_1 від сплати земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195 на період з 01.01.2020 по 31.12.2025.

ГУ ДПС у Миколаївській області, скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Мотиви відзиву полягають у тому, що на підставі заяви відповідачки від 15.07.2025 було скасовано податкові – повідомлення рішення від 22.04.2021 №3104111-2407-1423 (форма «Ф») за податковий період 2021 року на суму 94 367,02 грн, від 19.10.2022 №1598885-2406-1423 (форма «Ф») за податковий період 2022 року на суму 246 967,60 грн, які були заявлені у цій справі №420/4355/24.
Однак, податкове повідомлення – рішення від 27.04.2023 №31592-2411-1423 (форма «Ф») за податковий період 2023 року на суму 284012,74 грн не було скасовано борг є актуальним.
Відповідачка не оскаржувала в адміністративному чи судовому порядку податкову вимогу або податкові повідомлення - рішення, а, отже, вони є узгодженими та підлягають сплаті у десятиденний строк з моменту отримання згідно із п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

Адвокат Тодоров А. І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , надав відповідь на відзив ГУ ДПС у Миколаївській області в якому зазначив, що контролюючий орган не надав жодного заперечення щодо викладених в апеляційній скарзі доводів стосовно факту вибуття земельної ділянки із власності ОСОБА_1 у зв`язку з рішенням суду за позовом прокуратури Миколаївської області та неможливості її використання, що підтверджено Коблівською сільською радою, якою задоволено заяву ОСОБА_1 щодо неможливості використання вказаної земельної ділянки через обставини, які від неї не залежали, та прийнято рішення від 03.07.2025 №8, яким ОСОБА_1 звільнено від сплати земельного податку на період з 01.01.2020 по 31.12.2025.
Крім того, як вбачається з відповіді ГУ ДПС у Миколаївській області від 22.08.2025 за №18598/6/14-29-24-02-02, за наслідками розгляду рішення Коблівської сільської ради від 03.07.2025 №8, яке направлено 09.07.2025 за №1061 Коблівською сільською радою на адресу ГУ ДПС в Миколаївський області, позивачем відкликано податкове повідомлення-рішення №31592-2411-1423 від 27.04.2023 на суму 284012,74 грн.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справу судом апеляційної інстанції розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 як платник податків перебуває на обліку в ГУ ДПС в Одеській області.
27 березня 2015 року ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі продажу №466, придбала у ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195, яка визнана об`єктом оподаткування з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування об`єктів інфраструктури та закладів громадського харчування. Зазначена земельна ділянка знаходиться за адресою: Миколаївська область, Березанський район, с. Коблеве.
Головним управління ДПС у Миколаївській області на адресу відповідачки було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 03.10.2019 №131386-53 на суму податкового боргу 396 341,48 грн, яка не була вручена відповідачці та повернулась на адресу податкового органу з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до інтегрованої картки платника податків та довідки-розрахунку податкової заборгованості станом на 04.03.2024 за ОСОБА_1 рахується заборгованість по земельному податку з фізичних осіб на суму 625 347,36 грн.
Указана заборгованість виникла на підставі податкових зобов`язань, визначених ОСОБА_1 податковими повідомленнями-рішеннями ГУ ДПС у Миколаївський області №3104111-2407-1423 від 22.04.2021, №1598885-2406-1423 від 19.10.2022 та №31592-2411-1423 від 27.04.2023.
Дані податкові повідомлення-рішення в судовому порядку не оскаржувались.
Разом з цим, за позовом заступника прокурора Миколаївської області, поданим в інтересах держави в особі Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, визнання недійсним державного акта, витребування земельної ділянки, 01 серпня 2016 року Березанським районним судом Миколаївської області було відкрито провадження у справі №469/742/16-ц, а ухвалою суду від 17.08.2016 заборонено вчиняти стосовно земельної ділянки будь-які дії, у тому числі щодо будівництва і обслуговування об`єктів інфраструктури та закладів громадського харчування.
Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 22 серпня 2022 року у справі №469/742/16-ц визнано незаконним та скасовано рішення Коблівської сільської ради № 9 від 14 грудня 2012 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2.00 га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства в с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195.
Визнано незаконним та скасовано рішення Коблівської сільської ради № 11 від 26 грудня 2012 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Коблеве Коблівської сільської ради площею 2.0000 га (забудовані землі) на комерційне призначення для будівництва і обслуговування об`єктів інфраструктури та закладів громадського харчування щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195.

У зв`язку з цим, рішенням Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 03.07.2025 №8 ОСОБА_1 звільнено від сплати земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195 на період з 01.01.2020 по 31.12.2025.
09.07.2025 Коблівською сільською радою Миколаївського району Миколаївської області на адресу ГУ ДПС у Миколаївській області було направлено указане рішення від 03.07.2025 №8, яким ОСОБА_1 звільнено від сплати земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195 на період з 01.01.2020 по 31.12.2025.
ГУ ДПС у Миколаївській області скасовано наступні податкові повідомлення-рішення:
- від 22.04.2021 №3104111-2407-1423 за податковий період 2021 року на суму 94 367,02 грн;
- від 19.10.2022 №1598885-2406-1423 за податковий період 2022 року на суму 246 967,60 грн.
Разом з цим, з листа ГУ ДПС у Миколаївській області від 22.08.2025 вбачається, що податкове повідомлення-рішення за 2023 рік №31592-2411-1423 від 27.04.2023 на суму 284012,70 грн є відкликаним.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги ГУ ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 625 347,36 грн є обґрунтованими, документально підтвердженими, відповідають чинному законодавству, а, отже, підлягають задоволенню в повному обсязі

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції у межах обставин, які склалися у даній справі, з огляду на таке.
За приписами частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно п.15.1 ст.15 Податкового кодексу України (далі – ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
Згідно п.п.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Згідно п.п. «е» п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.
Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.
Отже, ПК України встановлена послідовність звернення до суду з вимогами щодо стягнення податкового боргу платника. Обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.
При зверненні з даним позовом до суду Головне управління ДПС у Миколаївській області посилалося на те, що за відповідачкою рахується заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб за 2021-2023р.р., нарахованого контролюючим органом ОСОБА_1 згідно наступних податкових повідомлень-рішень:
- від 22.04.2021 №3104111-2407-1423 (форма «Ф) за податковий період 2021 року на суму 94 367,02 грн, строк сплати – 25.10.2021;
- від 19.10.2022 №1598885-2406-1423 (форма «Ф») за податковий період 2022 року на суму 246 967,60 грн, строк сплати – 30.06.2023;
- від 27.04.2023 №31592-2411-1423 (форма «Ф») за податковий період 2023 року на суму 284 012,74 грн, строк сплати – 17.12.2023.

Разом з цим, як свідчать обставини справи та наданий ГУ ДПС у Миколаївській області відзив на апеляційну скаргу, податкові повідомлення-рішення від 22.04.2021 №3104111-2407-1423 за податковий період 2021 року на суму 94 367,02 грн та від 19.10.2022 №1598885-2406-1423 за податковий період 2022 року на суму 246 967,60 грн скасовані.
Щодо податкового повідомлення-рішення за 2023 рік №31592-2411-1423 від 27.04.2023 на суму 284012,70 грн, то з листа ГУ ДПС у Миколаївській області від 22.08.2025 вбачається, що воно є відкликаним.
Отже, матеріали справи свідчать, що податкові повідомлення-рішення, на підставі яких у відповідачки виник податковий борг за стягненням якого контролюючий орган звернувся до суду з даним позовом, є неактуальними, що свідчить про відсутність узгоджених податкових зобов`язань.
Крім того, слід звернути увагу, що за позовом заступника прокурора Миколаївської області, поданим в інтересах держави в особі Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області до Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування рішень сільської ради, визнання недійсним державного акта, витребування земельної ділянки, 01 серпня 2016 року Березанським районним судом Миколаївської області було відкрито провадження у справі №469/742/16-ц, а ухвалою суду від 17.08.2016 заборонено вчиняти стосовно земельної ділянки будь-які дії, у тому числі щодо будівництва і обслуговування об`єктів інфраструктури та закладів громадського харчування.
Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 22 серпня 2022 року у справі №469/742/16-ц визнано незаконним та скасовано рішення Коблівської сільської ради № 9 від 14 грудня 2012 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2.00 га (пасовища) для ведення особистого селянського господарства в с. Коблеве в межах території Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195.
Визнано незаконним та скасовано рішення Коблівської сільської ради № 11 від 26 грудня 2012 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що перебуває у власності ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту с. Коблеве Коблівської сільської ради площею 2.0000 га (забудовані землі) на комерційне призначення для будівництва і обслуговування об`єктів інфраструктури та закладів громадського харчування щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195.
Саме у зв`язку з цим, рішенням Коблівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 03.07.2025 №8 ОСОБА_1 звільнено від сплати земельного податку за земельну ділянку з кадастровим номером 4820982200:12:055:0195 на період з 01.01.2020 по 31.12.2025.
Відповідно до п.п.265.1.3 п.265.1 ст.265 ПК України плата за землю є складовою податку на майно.
Пунктом 269.1 ст.269 ПК України передбачено, що платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Згідно ст.270 ПК України об`єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.
Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. (п.285.1 ст.285 ПК України)
Пунктом 286.1 ст.286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - юридичної або фізичної особи до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому припинилося його право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому він набув право власності.
У разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.
Якщо такий перехід відбувається після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Отже, ще в 2016 році вказана земельна ділянка вибула із фактичного володіння ОСОБА_1 з позбавленням відповідачки права на користування та розпорядження земельною ділянкою на підставі ухвали Березанського районного суду Миколаївської області від 17.08.2016 у справі №469/742/16-ц, якою заборонено вчиняти стосовно земельної ділянки будь-які дії, у тому числі щодо будівництва і обслуговування об`єктів інфраструктури та закладів громадського харчування.
На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що ГУ ДПС у Миколаївській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого частина друга статті 77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді, не доведено суду належними доказами наявність у ОСОБА_1 об`єктів оподаткування земельним податком з фізичних осіб за 2021-2023р.р., з позовом про стягнення якого контролюючий орган звернувся до суду.

Колегія суддів також звертає увагу, що при вирішенні питання про стягнення податкового боргу суд повинен перевірити підстави виникнення відповідного боргу та дослідити правомірність його виникнення у разі, якщо платник податків наполягає на протилежному.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Ураховуючи, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для правильного вирішення даної справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ГУ ДПС у Миколаївській області в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_1 суму податкового боргу.

Розподіл судових витрат, згідно вимог статті 139 КАС України, у даній справі не передбачений.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Тодорова Анатолія Івановича, який діє в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року – скасувати.
Ухвалити у справі постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		Г.В. Семенюк	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   А.Г. Федусик