Справа № 357/593/26
1-кп/357/531/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025111030002199 від 18.10.2025, по обвинуваченню
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росіянівка, Фрунзівського району, Одеської області, громадянина України, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
учасники кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі відеоконференцзв`язку),
захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,
з укладеною 14.01.2026 між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості,-
установив:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Солдат ОСОБА_3 , діючи у порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», статей 4, 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 26.12.2024 у справі № 518/2354/24, достовірно знаючи про наявність та зміст постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 26.12.2024 у справі № 518/2354/24, що набрала законної сили 07.01.2025, якою його позбавлено права керування транспортними засобами на строк п`ять років, маючи реальну можливість для її виконання, діючи умисно, підриваючи авторитет органів правосуддя України, о 17 годині 10 хвилин 17.10.2025 керував транспортним засобом - автомобілем марки «Toyota Corolla» з реєстраційним номером НОМЕР_2 на 78 км автодороги М-05 «Київ-Одеса» поблизу м. Біла Церква Київської області, чим вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Таким чином, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3  за ч.1 ст.382 КК України без кваліфікуючих ознак, а саме як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.
14.01.2026 між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано одночасно з обвинувальним актом.
У підготовчому судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягав на затвердженні угоди.
Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.
ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.
Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Прокурор має право відкласти направлення до суду обвинувального акту з підписаною сторонами угодою до отримання висновку експерта або завершення проведення інших слідчих дій, необхідних для збирання та фіксації доказів, які можуть бути втрачені зі спливом часу, або які неможливо буде провести пізніше без істотної шкоди для їх результату у разі відмови суду в затвердженні угоди.
Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.ст. 471, 474 КПК України.
Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 можливо призначити покарання за ч.1 ст.382 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв умисне кримінальне правопорушення проти правосуддя, має постійне місце проживання, характеристика за місцем проживання відсутня, військовослужбовець, не одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий. Згідно з довідкою КНП «Захарівська багатопрофільна лікарня» від 21.10.2025 № 324 обвинувачений медичну допомогу у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не отримує.
Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, а саме як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, що згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, враховуючи данні про особу винної, її ставлення до вчиненого, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 382 КК України у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, оскільки вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 382 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-
ухвалив:
Затвердити угоду від 14.01.2026 по розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні № 12025111030002199 від 18.10.2025про визнання винуватості, 14.01.2026 між прокурором Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості визнати винним ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.
Початок строку виконання покарання – сплати штрафу обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.
Речові докази у справі, а саме: вилучений автомобіль марки «Toyota Corolla», сірого кольору, з державним номерним знаком: НОМЕР_3 , VIN код: НОМЕР_4 , передати на відповідальне зберігання ФОП « ОСОБА_8 » до майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, що розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, Шкарівська сільська рада, кадастровий номер: 3220489500:01:029:0134- після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.
Обвинувачений та захисник мають право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Суддя: ОСОБА_9