УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2025 року
м. Київ
справа № 757/39249/25-к
провадження № 51-4617 ск 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 08 вересня  2025 року,
встановив:
Як убачається із касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2025 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно                        ОСОБА_4 , вилучене 08 квітня 2025 року під час обшуку автомобіля, зокрема, мобільні телефони Apple iPhone 13 та Apple iPhone15 PRO МАХ.
Не погоджуючись з ухвалою судді, представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 оскаржив її в апеляційному порядку.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 08 вересня                     2025 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 серпня 2025 року, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 399 КПК України, повернуто особі, яка її подала.
У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5  ставить питання про скасування ухвали суду апеляційної інстанції як незаконної у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону України та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Представник стверджує, що ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від                   20 серпня 2025 року винесено з порушенням правил предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а тому апеляційний перегляд вказаної ухвали має здійснюватися виключно Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду згідно ст. 33-1 КПК України та п. 20-2 Перехідних положень до КПК України. При цьому він зазначає, що суддя вказаного апеляційного суду необґрунтовано повернув його апеляційну скаргу. Водночас представник наголошує, що досудове розслідування кримінального провадження № 62024000000001151 здійснюється щодо ОСОБА_4 як народного депутата України та депутата Київської міської ради, за обвинуваченням його у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209 та ст. 366-2 КК України. Також зазначає, що ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 01 липня 2025 року зроблено висновок, що дане кримінальне провадження (справа № 991/5465/25) предметно підсудне Вищому антикорупційному суду, оскільки  містить умову, передбачену абзацами 1, 4 п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України. Крім того, питання належної підсудності у даному кримінальному провадженні неодноразово вирішувалося і слідчою суддею ВАКС (справи № 991/6043/25; № 991/8213/25; № 991/6011/25 та                             № 991/8494/25), яка дійшла висновку про те, що воно підсудне ВАКС з урахуванням кваліфікації злочинів та спеціального суб'єкта вчинення кримінального правопорушення. 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» систему судоустрою складають місцеві суди, апеляційні суди та Верховний Суд. Для розгляду окремих категорій справ діють вищі спеціалізовані суди, зокрема Вищий антикорупційний суд (ст. 31 цього Закону).
З дня початку роботи Вищого антикорупційного суду - 05 вересня 2019 року набули чинності зміни до КПК України, якими, у тому числі, крім територіальної, розмежовано предметну юрисдикцію судів, котрі здійснюють кримінальне провадження в апеляційній інстанції.
Положення ч. 2 ст. 33 КПК України визначають, що кримінальне провадження в апеляційній інстанції здійснюють відповідні апеляційні суди, а також АП ВАКС.
Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 3 КПК України суд апеляційної інстанції - це відповідний апеляційний суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване судове рішення, а також АП ВАКС - стосовно судових рішень: Вищого антикорупційного суду, ухвалених як судом першої інстанції; інших судів першої інстанції, ухвалених до початку роботи цього суду в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до його підсудності. У таких випадках під час розмежування юрисдикції між Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду та апеляційними судами загальної юрисдикції враховуються положення п. 202 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції.
Як слідує з копії судовго рішення, суд апеляційної інстанції встановивши, що апеляційна скарга, подана представником на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року, не підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції, та повернув її. При цьому суд зазначив, що оскільки оскаржуване судове рішення постановлено слідчим суддею місцевого суду загальної юрисдикції, правом переглядати його в апеляційному порядку має відповідний апеляційний суд загальної юрисдикції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуване рішення, з чим також погоджується і Верховний Суд. 
Водночас суддя АП ВАКС установив, що представник оскаржує рішення слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, який є судом загальної юрисдикції, водночас оспорювану ухвалу було постановлено 20 серпня 2025 року, тобто після початку роботи Вищого антикорупційного суду.
Також суд дійшов вірного висновку про те, що встановленим законом для розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року, є Київський апеляційний суд.
При цьому аргументи представника про те, що ревізія законності ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року є виключною компетенцією АП ВАКС є непереконливими, адже суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду при перевірці апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва дійшла правильного висновку про те, що вказана  ухвала слідчого судді не підлягає перегляду у цьому суді.
Інші доводи касаційної скарги представника не містять вказівки на порушення судом апеляційної інстанції норм кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість прийнятого рішення.
Враховуючи вищенаведене, твердження представника щодо істотного порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону, а саме, безпідставного повернення його апеляційної скарги на вищевказану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, не заслуговують на увагу.
Таким чином, апеляційний суд, повертаючи апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , діяв відповідно до вимог закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення його скарги та вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою представника слід відмовити.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою          представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 08 вересня  2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                          ОСОБА_2                                    ОСОБА_3