26.01.26
22-ц/812/280/26
Справа № 484/3853/25       Головуюча у 1-й інстанції Коваленко Н. А.
Провадження № 22ц/812/280/26    Доповідачка в апеляційній інстанції Ямкова О. О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
26 січня 2026 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:
головуючої-судді: Ямкової О. О.,
суддів: Крамаренко Т. В., Локтіонової О. В.,
розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу
за апеляційною скаргою 
Товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Юніт Капітал»,
на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2026 року, ухваленого під головуванням судді Коваленко Н. А. у місті Первомайську Миколаївської області о 9 год 05 хв зі складанням повного судового рішення, у справі
за позовом 
ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 
про стягнення кредитної заборгованості,
В С Т А Н О В И Л А: 
15 липня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 12 685 грн 94 коп. кредитної заборгованості. 
В обґрунтування своїх вимог товариство зазначило, що 4 червня 2025 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» (далі – ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс») укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, за яким до позивача перейшло право наявної та майбутньої вимоги до усіх боржників, що набуто ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договором факторингу №05/0820-01, укладеним 5 серпня 2020 року з Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Таліон Плюс», яким в свою чергу це право набуто за договором факторингу №28/1118-01, укладеним 28 листопада 2018 року з первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога (далі –ТОВ «МШФД») та додатковими угодами до нього, якими продовжений строк договору факторингу до 31 грудня 2024 року.
За цими договорами та додатковими угодами до позивача перейшло право вимоги до боржниці ОСОБА_1 , якою 25 березня 2021 року за допомогою використання одноразового ідентифікатора укладено договір кредитної лінії №963659889 з ТОВ «МШФД». 
За умовами договору кредитної лінії ТОВ «МШФД» надало позичальниці – відповідачці ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі 12 250 грн строком кредитування на 112 днів зі сплатою процентів за кожен день користування кредитом в розмірі 0,65% (237,25% на рік) дисконтної процентної ставки яка діє за умови, що позичальницею кожен черговий платіж буде внесений не пізніше строку вказаного у графіку платежів; або за базовою процентною ставкою у розмірі 1,3 % (474,5% на рік).
Втім, зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 не виконані та отримані кредитні кошти не повернуті. У зв`язку з невиконанням позичальницею своїх обов`язків, первісним кредитором ТОВ «МШФД» передано ТОВ «Таліон Плюс», як правонаступнику, право вимоги до позичальниці на загальну суму 11 721 грн 08 коп., яку ТОВ «Таліон Плюс» в подальшому передало за договором факторингу ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а те в свою чергу право вимоги за іншим укладеним договором факторингу, але вже на суму 12 685 грн 94 коп. передало позивачу.
Посилаючись на вказані обставини, просив стягнути з позичальниці суму боргу за договором кредитної лінії та 7 000 грн витрат на правничу допомогу, у зв`язку зі зверненням його до суду.
Відзиву на позовну заяву не подано, натомість відповідачкою ОСОБА_1 через свого представника Дешко В. О. подано додаткові пояснення у справі, в яких нею зазначено, що позивачем не підтверджено зарахування на належну їй картку суму кредитних коштів в розмірі 12 250 грн, оскільки з наданої АТ КБ «Приватбанк» виписки з карткового рахунку не вбачається ким саме зараховано на її рахунок грошові кошти. 
Натомість, позивач, заперечив доводи відповідачки, надав суду теж додаткові пояснення, де вказав, що перерахування коштів первісним кредитором підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжної інструкції, яка є первісним платіжних документом та детально роз`яснив механізм проведення платежів та здійснення платіжним послуг через банк-еквайєр. 
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2025 року у задоволенні позову ТОВ «Юніт Капітал» відмовлено.
При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з недоведення позивачем свого права на пред`явлення вимоги, яку він отримав раніше, ніж укладено договір між первісним кредитором та позичальницею. 
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на те, що рішення суду прийняте з невідповідністю висновків встановленим ним обставинам справи, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що 4 червня 2025 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу та додаткові угоди до нього, за умовами яких на його користь відступлене право вимоги за кредитними договорами, зазначеними у реєстрах переходу прав вимоги, починаючи з 28 листопада 2018 року та по 31 грудня 2024 року, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також право вимоги, яке виникне у майбутньому. Внаслідок чого ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до боржниці 29 червня 2021 року за реєстром №140 до вищевказаного договору факторингу, яке перейшло до правонаступника первісного кредитора, хоча і після укладення самого договору факторингу, але до укладення додаткової угоди за цим реєстром.
За такого позивач вважав передачу прав вимоги до ОСОБА_1 за договорами факторингу, укладеними в подальшому з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», належними та достатніми підставами для набуття позивачем права вимоги, і як наслідок підставою для стягнення боргу за кредитом.
Посилався на відповідну судову практику переважно за постановами судів апеляційної інстанції та просив стягнути на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачка, діючи через свого представника, вважала постановлене рішення суду законним та обґрунтованим, виходячи з встановлених судом обставин та наявної судової практики. Заперечила щодо стягнення витрат на правничу допомогу, надану в суді першої інстанції вважаючи заявлений розмір неспівмірним зі складністю справи та завищеним. 
У відповіді на відзив на апеляційну скаргу позивач виклав норми цивільного законодавства щодо переходу права вимоги за кредитним договором та навів приклади судової практики, а також обґрунтував заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції, зазначивши, що в матеріалах справи наявний акт прийому -передачі виконаних робіт, який свідчить про належне виконання наданих послуг.
Ухвалами Миколаївського апеляційного суду від 12 грудня 2025 року та 15 січня 2026 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справу за положеннями частини 1 статті 369 ЦПК України, в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи у письмовому провадженні, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За змістом статей 1046, 1049 ЦК України визначається, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
З матеріалів справи вбачається, що 25 березня 2021 року, після оформлення заявки на отримання грошових коштів та ознайомлення з умовами надання споживчого продукту «КОМФОРТ», між позичальницею ОСОБА_1 та ТОВ «МШФД» укладено кредитний договір №963659889 на отримання споживчого кредиту в на суму 12 250 грн строком на 112 днів із нарахуванням у цей період процентів за кожен день користування кредитом в розмірі 0,65% (237,25% на рік) дисконтної процентної ставки яка діє за умови, що позичальницею кожен черговий платіж буде внесений не пізніше строку вказаного у графіку платежів; або за базовою процентною ставкою у розмірі 1,3 % (474,5% на рік) (а.с.40, 41-43).
У відповідності до пункту 1.3. строк дії договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.
Договір підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором MNV92С7G, відправленим 25 березня 2021 року о 15:31:52 годині та введеним 25 березня 2021 року о 13:38:57 годині із застосуванням телефонного номеру НОМЕР_1 (а.с.43).
На виконання умов договору ТОВ «МШФД» здійснено переказ коштів ОСОБА_1 для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_2 у відповідності до платіжного доручення сформованого 25 березня 2021 року (а.с.19).
Переказ коштів у розмірі 12 250 грн за дорученням ТОВ «МШФД» підтверджено довідкою ПАТ КБ «Приватбанк», де вказано про їх зарахування 25 березня 2021 року на платіжну картку НОМЕР_3 , яка емітована на ім`я відповідачки ОСОБА_1 (а.с.141-142).
28 листопада 2018 року між ТОВ «МШФД» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовам якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги строком до 28 листопада 2019 року ( п. 8.2), а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором (а.с.80-83). 
28 листопада 2019 року між ТОВ «МШФД» та ТОВ «Таліон Плюс» до договору факторингу №20/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладено додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії вищевказаного договору продовжено до 31 грудня 2020 року. Складено нові реєстри прав вимоги (а.с.85зв).
31 грудня 2020 року між цими сторонами знову укладено додаткову угоду №26 від 31 грудня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, якою вищевказаний договір викладено у новій редакції та продовжено строк його дії до 31 грудня 2021 року ( п. 8.2.) (а.с.86-89). Предметом договору стали зобов`язання клієнта відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язався їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах визначених цим договором. 
В подальшому, 31 грудня 2021 року між ТОВ «МШФД» та ТОВ «Таліон Плюс» до договору факторингу №20/1118-01 від 28 листопада 2018 року укладено додаткову угоду №27, згідно з якою строк дії вищевказаного договору продовжено до 31 грудня 2022 року включно, 31 грудня 2022 року між цими ж сторонами укладено додаткову угоду №31, якою строк дії договору факторингу продовжено до 31 грудня 2023 року ( а.с.91зв), та 31 грудня 2023 року укладено додаткову угоду № 32, якою строк дії договору продовжено ще далі, до 31 грудня 2024 року, та викладено умови фінансування та порядок розрахунків у новій редакції. Також складено нові реєстри прав вимоги (а.с.92).
До додаткової угоди №2 від 31 грудня 2023 року договору факторингу №20/1118-01 від 28 листопада 2018 року додано реєстр прав вимоги №140 від 29 червня 2021 року, за яким передано право вимоги за електронним кредитним договором з ОСОБА_1 на загальну суму 11 721 грн 08 коп. (а.с.78-79).
В подальшому, 5 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820/-01 строком до 4 серпня 2021 року (а.с. 71-73зв). Предметом даного договору є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору (п.4.1.) При цьому у відповідності до п. 1.3. договору правом вимоги є всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Боргом, у відповідності до пункту 1.4. договору, є суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суму кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які ніші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.
Відповідно до додаткової угоди №2 від 3 серпня 2021 року строк дії договору факторингу №05/0820/-01 від 5 серпня 2020 року продовжено до 31 грудня 2022 року включно, та додатковою угодою №3 від 30 грудня 2022 року до - 30 грудня 2024 року (а.с.75зв-76).
За витягом з реєстру прав вимоги №10 від 31 липня 2023 року до договору факторингу №05/0820/-01 від 5 серпня 2020 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги, яке виникло у первісного кредитора до відповідачки ОСОБА_2 , але вже на загальну суму 12 685 грн 94 коп. (а.с.69-70).
4 червня 2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, за умовами якого на підставі акту прийому-передачі реєстру боржників, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором на загальну суму 12 685 грн 94 коп. (61-62, 63-66).
Отже, на переконання колегії суддів, позивачем правомірно набуто право вимоги до відповідачки ОСОБА_1 , яке виникло з підстав невиконання нею кредитного зобов`язання за електронним кредитним договором, яке первісний кредитор ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав ТОВ «Таліон Плюс» не лише на підставі договору факторингу, а і у відповідності до додаткових угод, укладених до нього з приєднанням витягів з реєстрів прав вимоги до боржників, яке в подальшому відійшло до ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», та яке, в свою чергу, набув позивач. 
Втім, не врахувавши пролонгацію прав і обов`язків за договором факторингу шляхом укладення додаткових угод до нього між ТОВ «МШФД» та ТОВ «Таліон Плюс», а також наступні договори факторингу, укладені між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ ФК «Онлайн Фінанс», суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність у ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги за договором, укладеним між позичальницею ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
За наведеного, рішення суду першої інстанції, яке ухвалене з порушенням норм матеріального права та з огляду на те, що висновки суду не відповідають встановленим обставинам справи, підлягає скасуванню у відповідності до пунктів 3 і 4 частини 1 статті 376 ЦПК України з ухваленням нового, виходячи з наступного.
З розрахунку первісного кредитора та позивача, як його правонаступника, вбачається, що відповідачкою умови договору протягом тривалого часу не виконувалися і отримані нею кредитні кошти повернуті не в повному обсязі, окрім сплати 6 976 грн 68 коп. 
Тому з огляду на те, що зобов`язання мають бути виконані належним чином відповідно до умов договору, положень статті 526 ЦК України та інших вимог цього Кодексу, у справі наявні підстави для стягнення на користь позивача з ОСОБА_1 суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5 709 грн 26 коп. та стягнення передбачених договором процентів за умовами, які нею погоджені 25 березня 2021 року з первісним кредитором шляхом підписання електронного договору кредитної лінії одноразовим ідентифікатором. 
Так, з наданого розрахунку заборгованості, проведеного первісним кредитором (а.с.51-53), слідує, що ТОВ «МШФД»  станом на 29 червня 2021 року ОСОБА_1 нараховано борг за умовами електронного кредитного договору: борг за тілом кредиту в розмірі 5 709 грн 26 коп. та борг зі сплати процентів, виходячи з розрахунку 0, 65% та 1,3% в день, у розмірі 6 011 грн 82 коп., а всього на суму 11 721 грн 08 коп. (51-53).
Також в подальшому правонаступником первісного кредитора, яким за додатковою угодою до договору факторингу стало ТОВ «Таліон Плюс», та яким, крім наявної вимоги, отримано право майбутньої вимоги, позичальниці додатково нараховано проценти за користування кредитом, починаючи з 30 червня 2021 року по 15 липня 2025 року (станом на 25 червня 2025 року), які разом з сумою процентів, що передано за правом вимоги, склали загальну суму 12 685 грн 95 коп. Цю суму ТОВ «Таліон Плюс» передав на підставі іншого договору факторингу, укладеного ним з ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а останнє, в свою чергу, позивачу ТОВ «Юніт Капітал», які заявили про їх стягнення у поданому до суду позові. 
Отже, додатково нараховані проценти, нараховані відповідно до умов договору та у відповідності до умов договорів факторингу, предметом за якими згідно до положень пунктів 1.3 є правом грошової вимоги до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також право вимоги, які виникнуть в майбутньому, на підставі реєстру боржників з визначенням суми боргу первісним кредитором та з можливістю нарахування його правонаступниками додаткових сум у відповідності до укладеного електронного договору з боржницею. 
Такі проценти правонаступника первісного кредитора нараховані правильно та позичальницею розмір їх нарахування належним чином не спростовано.
Тобто відповідачкою умови договору не виконані, а отже, розмір процентної ставки первісним кредитором та його правонаступниками з часу порушення умов договору застосовано правильно. 
За наведеного, колегія суддів вважає, що наявні підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором за розміром боргу, що визначено первісним кредитором і прораховано з урахуванням проведеної ОСОБА_1 оплати 6 540 грн 74 коп. за тілом кредиту за 159 грн 26 коп. процентів за користування кредитом, та який в наступному перейшов на підставі права вимоги до позивача, та борг за процентами, які нараховані правонаступниками первісного кредитора на підставі переходу до них права майбутньої грошової вимоги, виходячи з умов договору кредитної лінії на суму 964 грн 86 коп., а тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню загальна сума боргу в розмірі 12 685 грн 94 коп.
Таким чином позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з позичальниці на користь правонаступника первісного кредитора, яким є позивач ТОВ «Юніт Капітал», загальну суму боргу в розмірі 12 685 грн 94 коп., яка складається з: 5 907 грн 26 коп. заборгованості за кредитом та 6 976 грн 68 коп. боргу за процентами за користування кредитом.
У відповідності до положень статті 141 ЦПК України у зв`язку із скасуванням рішення суду першої інстанції та задоволенням позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» з відповідачки на користь позивача ТОВ «Юніт Капітал» слід стягнути 2 422 грн 40 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 3 633 грн 60 коп. за перегляд справи у суді апеляційної інстанції.
Щодо доводів апеляційної скарги стосовно неспіврозмірності стягнутих витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн складності справи та витраченому часу на надання правничої допомоги колегії суддів виходить з наступного.
У відповідності до положень статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Тому за результатами розгляду справи між сторонами підлягають розподілу розмір витрат на правничу допомогу, в тому числі гонорару за представництво в суді та іншу правничу допомогу та розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката необхідних для надання правничої допомоги, на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення цих витрат.
Позивачем на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000 грн додано до позовної заяви договір № 05/06/25-1 про надання правничої допомоги від 5 червня 2025 року з додатковою угодою №25770527339 та акт приймання - передачі послуг до договору № 05/06/25-1 від 5 червня 2025 року загальною вартістю 7 000 грн, за змістом якого адвокатом Тараненком А. І. надано послуги з підготовки позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 вартістю 5 000 грн, послуги з вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальниці вартістю 1 000 грн, складання адвокатського запиту про зарахування коштів вартістю 500 грн, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування коштів позичальниці вартістю 500 грн (а.с.46-49).
Між тим, заява про ознайомлення з матеріалами справи, та інші клопотання, які б свідчили про вивчення представником позивача її матеріалів відсутні, а послуги зі складання підготовки та подачі клопотання та запиту про зарахування позичальниці кредитних коштів є дублюючими. 
На підставі наведеного та з огляду на характер та складність справи, доведення позивачем обсягу понесених витрат та отриманих послуг адвоката, за наявності заперечень відповідачки щодо співмірності заявлених до стягнення витрат та обсягу задоволених позовних вимог, а також положень статей 137 та 141 ЦПК України, колегія суддів висновує про доцільність відшкодування ОСОБА_1 на користь позивача 5 500 грн витрат за надання правничої допомоги у суді першої інстанції
Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 2 грудня 2025 року - скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за електронним кредитним договором №963659889 від 25 березня 2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 , в загальному розмірі 12 685 грн 94 коп., яка складається з: 5 907 грн 26 коп. заборгованості за кредитом та 6 976 грн 68 коп. боргу за процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 2 422 грн 40 коп. судових витрат за розгляд справи в суді першої інстанції та 5 500 грн витрат на правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 3 633 грн 60 коп. судових витрат за перегляд справи у суді апеляційної інстанції
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена з цього дня в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуюча   О. О. Ямкова

Судді    Т. В. Крамаренко 

О. В. Локтіонова