ПОСТАНОВА 
іменем України

29 січня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 707/2462/17
провадження № 22-ц/4809/157/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
позивач –  заступник керівника Черкаської обласної прокуратури Шайтанова Марія Геннадіївна,
відповідачі - Будищенська сільська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
третя особя, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Починок Юлія Вадимівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури Шайтанової Марії Геннадіївни на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 червня 2025 року у складі судді Суходольського О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом до Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Починок Ю. В., в якому просив суд 
-визнати незаконним та скасувати рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району № 47-5 від 23.12.2014 року «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» в частині відведення земельних ділянок ОСОБА_5 кадастровий номер 712498600:04:002:0600, ОСОБА_7 кадастровий номер 712498600:04:002:0601, ОСОБА_6 кадастровий номер 712498600:04:002:0599, ОСОБА_4 кадастровий номер 712498600:04:002:0602;
-визнати недійсними: свідоцтво на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га серії СТА № 004224 від 29.12.2014 року видане ОСОБА_5 , свідоцтво на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га серії НОМЕР_1 від 26.12.2014 року видане ОСОБА_7 , свідоцтво на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га серії НОМЕР_2 від 26.12.2014 року видане ОСОБА_6 , свідоцтво на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га серії НОМЕР_3 від 26.12.2014 року видане ОСОБА_4 ;
-визнати недійсними договори купівлі-продажу: № 2-492 від 24.04.2015 року укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , № 2-496 від 24.04.2015 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , № 2-502 від 24.04.2015 року укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , № 2-499 від 24.04.2015 року укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 
-скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на спірні земельні ділянки;
-витребувати земельні ділянки: кадастровий номер 712498600:04:002:0600, кадастровий номер 712498600:04:002:0599 у ОСОБА_2 та кадастровий номер 712498600:04:002:0599, кадастровий номер 712498600:04:002:0602 у ОСОБА_1 .
Свої вимоги прокурор обґрунтовував тим, що рішенням Свидівоцької сільської ради Черкаського району від 23 грудня 2014 року №47-5 «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» затверджено проєкт землеустрою та надано у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 земельні ділянки площею по 0,25 га кожному по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Право власності на спірні земельні ділянки рішенням державного реєстратора було зареєстровано за вищевказаними особами, які у подальшому на підставі договорів купівлі-продажу передали свої речові права ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який у свою чергу відчужив належні йому земельні ділянки ОСОБА_1 .
Вказав, що зазначене рішення сесії Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області є протиправним, оскільки спірні земельні ділянки розташовані у межах прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища, а тому на них відповідно до містобудівної документації та державних будівельних норм і правил заборонено індивідуальне будівництво, а відповідно до статей 58, 88 ВК України, статей 58, 60, 61 ЗК України спірні земельні ділянки можуть перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише у користування та для спеціально визначених цілей.
Прокурор зазначив, що у зв`язку з тим, що спірні земельні ділянки перебувають у межах прибережної захисної смуги, проект землеустрою щодо їх відведення підлягав обов`язковому погодженню структурним підрозділом Черкаської обласної державної адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища, Державним агентством водних ресурсів України, що в порушення вимог статті 186-1 ЗК України зроблено не було, а також не була проведена державна експертиза проектів відведення земельних ділянок.
Крім того, спірні земельні ділянки на момент передачі у власність фізичним особам перебували за межами населеного пункту с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, а тому необхідно було зробити детальний план території, що також у порушення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зроблено не було.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року у задоволенні позову заступника керівника Черкаської обласної прокуратури про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельну ділянку та договорів купівлі-продажу, скасування рішень державного реєстратора та витребування земельних ділянок відмовлено.
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 24 січня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено з інших підстав. 
Постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 24 січня 2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
04 листопада 2021 року заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури подав до суду заяву про зміну предмету позову та просив суд:
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» від 23.12.2014 № 47-5, в частині відведення ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_4 ) земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:002:0601 площею 0,25 га, розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_8 від 21.07.2017 за № 21509541 на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:002:0601 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду за кадастровим 7124986000:04:002:0601 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок шляхом зобов`язання ОСОБА_1 її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» від 23.12.2014 №47-5, в частині відведення ОСОБА_4 земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:002:0602 площею 0,25 га, розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 за № 21508840 від 21.07.2017 на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:002:0602 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду за кадастровим 7124986000:04:002:0602 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок шляхом зобов`язання ОСОБА_1 її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» від 23.12.2014 №47-5, в частині відведення ОСОБА_6 земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:002:0599 площею 0,25 га, розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 за № 9480354 від 24.04.2015 на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:002:0599 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду за кадастровим 7124986000:04:002:0599 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок шляхом зобов`язання ОСОБА_2 її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» від 23.12.2014№ 47-5, в частині відведення ОСОБА_5 земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:002:0600 площею 0,25 га, розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 від 24.04.2015 за № 9481039 на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:002:0600 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду за кадастровим 7124986000:04:002:0600 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок шляхом зобов`язання ОСОБА_2 її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради (т.4 а.с.139-156).
У подальшому рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01 липня 2022 року відмовлено у задоволенні позову заступника керівника Черкаської обласної прокуратури до Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Починок Ю.В., про усунення перешкод територіальній громаді с. Свидівок в користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду шляхом скасування рішення, державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки з одночасним припиненням речового права та повернення земельних ділянок водного фонду.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 липня 2022 року скасовано та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову через неналежний суб`єктний склад учасників справи.
Постановою Верховного Суду від 31 травня 2023 року касаційну скаргу заступника прокурора Черкаської області задоволено частково, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 01 липня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 29 листопада 2022 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 вересня 2023 року до участі по даній справі залучено в якості співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , виключивши їх з числа третіх осіб.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 рокузалучено до участі по даній справі в якості співвідповідача Будищенську сільську раду, як правонаступника Свидівоцької сільської ради, відповідно виключивши Будищенську сільську раду з числа третіх осіб, а Свидівоцьку сільську раду з числа відповідачів.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18 червня 2025 рокувідмовлено у задоволенні позову заступника керівника Черкаської окружної прокуратури до Будищенської сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Починок Юлія Вадимівна, про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, визнання недійсним свідоцтв про право власності на земельну ділянку та договорів купівлі-продажу, скасування рішень державного реєстратора та витребування земельних ділянок.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням заступник керівника Черкаської обласної прокуратури Шайтанова Марія Геннадіївна подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просила вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову прокуратури.
Адвокат Дрогоман О.О., який діє в інтересах  ОСОБА_2 , направив до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 червня 2025 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури - без задоволення. Вважав, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального права.
Інші учасники справи не використали свого права на відзив на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача прокурор Лагода О.В. підтримала доводи поданої апеляційної скарги, просила її задовольнити. Адвокат Дрогоман О.О., який діє в інтересах  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Інші учасники справи у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила ухвалу про розгляд справи у відсутності інших відповідачів та третьої особи на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що рішенням Свидівоцької сільської ради Черкаського району від 23.12.2014 №47-5 «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» затверджено проєкт землеустрою та надано у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 земельні ділянки площею по 0,25 га кожному в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради в межах населеного пункту по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.1 а.с.22-23).
У грудні 2014 року державним реєстратором реєстраційної служби Черкаського районного управління юстиції Черкаської області було зареєстровано право власності та видано свідоцтва на право власності на земельні ділянки площею по 0,25 га: ОСОБА_5 серії НОМЕР_5 від 29.12.2014 року, кадастровий номер 712498600:04:002:0600, ОСОБА_7 серії НОМЕР_1 від 26.12.2014, кадастровий номер 712498600:04:002:0601, ОСОБА_6 серії САК №317070 від 26.12.2014 року, кадастровий номер 712498600:04:002:0599, ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 від 26.12.2014 року, кадастровий номер 712498600:04:002:0602.
У подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали договори купівлі-продажу з ОСОБА_2 від 24.04.2015 №2-496 та від 24.04.2015 №2-492 відповідно, а ОСОБА_7 та ОСОБА_4 уклали договори купівлі-продажу з ОСОБА_3 від 24.04.2015 №2-502 та від 24.04.2015 №2-499 відповідно. ОСОБА_3 продав належні йому земельні ділянки ОСОБА_1 . На цей час власниками спірних земельних ділянок є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції встановлено, що спірні земельні ділянки на момент їх надання у власність знаходилися в межах с. Свидівок Черкаського району Черкаської області, що підтверджується:
- рішенням Черкаської обласної ради від 14.08.2001 №21-20, відповідно до якого Свидівоцькій сільській раді було передано земельні ділянки загальною площею 2927,77 га;
- рішенням Свидівоцької сільської ради від 26.06.2002 №2-19 «Про встановлення прибережної захисної смуги сіл Свидівок та Сокирно», яким встановлено прибережну захисну смугу в с.Свидівок – 10 метрів в с.Сокирно – 30 метрів (т.3 а.с.1);
- рішенням Черкаської обласної ради від 13.04.2005 №21-17/ІУ, відповідно до якого в межі с. Свидівок Черкаського району було включено земельні ділянки загальною площею 260,28 га;
- клопотанням сільського голови с. Свидівок Калюжної Д.П. від 02.11.2005 року №196, яке свідчить про те, що сільський голова звертався до Черкаського регіонального управління водних ресурсів з проханням про виготовлення проєктної документації на влаштування прибережної захисної смуги в межах с. Свидівок від санаторію «Світанок» до причалу ПП ОСОБА_9 ;
- технічною документацією щодо встановлення меж земельних ділянок, належних ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , розробленій ФОП ОСОБА_10 , в якій зазначено, що земельні ділянки знаходяться в АДРЕСА_1 .
Рішенням Черкаської обласної ради від 14 серпня 2001 року №21-20 Свидівоцькій сільській раді Черкаського району Черкаської області були передані земельні ділянки водного фонду Кременчуцького водосховища загальною площею 2927,77 га (т.2 а.с.157).
Рішенням Черкаської обласної ради від 13 квітня 2005 року №21-17/ІV у межі с. Свидівок Черкаського району Черкаської області було включено земельні ділянки загальною площею 260,28 га (т.2 а.с.158).
Як підтверджується листом Свидівоцької сільської ради від 05.12.2017 №391/02-75 від санаторію «Світанок» до причалу ПП ОСОБА_9 , куди входять земельні ділянки з кадастровими номерами 712498600:04:002:0600, 712498600:04:002:0601, 712498600:04:002:0599, 712498600:04:002:0602, було розроблено та затверджено проєктну документацію про внесення змін в робочий проєкт «Водоохоронна зона Кременчуцького водосховища на території Свидівоцької сільської ради Черкаського району», якою було змінено розмір водоохоронної зони із 100 м на 20 м (т.2 а.с.30).
Листом Черкаської районної ради від 15.10.2004 №254/01-09 Черкаському регіональному управлінню водних ресурсів було надано дозвіл на внесення змін до проєкту встановлення прибережної смуги Кременчуцького водосховища, зокрема, і в межах сіл Сокирно та Свидівок.
Судом першої інстанції також було встановлено, що відповідно до листів Управління екології та природних ресурсів Черкаської ОДА від 27.11.2017 №02-45/3347, від 10.12.2017 №02-45/3490 та листа Державного агентства водних ресурсів України від 31.08.2017 №4982/9/11 документація із землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами 712498600:04:002:0600, 712498600:04:002:0601, 712498600:04:002:0599, 712498600:04:002:0602 на погодження до Управління не надходила і відповідний висновок не надавався.
Як свідчить лист Департаменту містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Черкаської обласної державної адміністрації від 08.12.2017 №01-01-24/903 спірні земельні ділянки відповідно до генерального плану станом на 2014 рік знаходились за межами населеного пункту с. Свидівок,
Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області у листі від 04.12.2017 №10-23-04-1254/90-17 вказало, що спірне рішення Свидівоцької сільської ради прийнято з порушеннями ст.ст.59, 60, 186-1 ЗК України, ст.88 ВК України, ст.50 Закону України «Про землеустрій».
Матеріали справи містять висновок експертів Черкаського відділення КНДІСЕ за результатами проведення комплексної земельно-технічної, будівельно-технічної експертизи та експертизи з питань землеустрою від 30.05.2018 № 133/18-23; 531-533/18-23, проведеної за ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.02.2018, згідно з яким відстані від урізу води Кременчуцького водосховища до меж земельних ділянок відповідачів: кадастровий номер 712498600:04:002:0600, кадастровий номер 712498600:04:002:0601, кадастровий номер 712498600:04:002:0599, кадастровий номер 712498600:04:002:0602 становить 23,99 – 31,19 м, а крутизна схилу відносно урізу води не перевищує три градуси та становить 2 градуси 49 хвилин 53 секунди. Експерт Шишкін О.В. особисто оглянув об`єкти дослідження в присутності прокурора та представника відповідачів по справі, дослідження проводилося методом зіставлення наданої документації із матеріалами візуально-інструментального обстеження та документами в сфері землеустрою. Під час проведення експертизи прокурором зауважень заявлено не було. Експертом були проведені геодезичні вимірювання, після камеральної обробки було складено план-схему із позначенням відстаней та надано відповідь на поставлене в ухвалі суду питання щодо відстані від урізу води до меж земельних ділянок відповідачів із зазначенням крутизни схилу відносно узрізу води (т.2 а.с.88-93).
До матеріалів справи прокурором було долучено висновок експерта від 14.06.2018 №19/13-3/279-СЕ/17, виконаний у рамках кримінального провадження в Державному науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України, відповідно до якого спірні земельні ділянки частково потрапляють до меж прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища, який суд першої інстанції безпідставно оцінив критично, оскільки він є непереконливим для суду з огляду на спосіб збирання доказу - висновку від 06.06.2018, отриманого поза рамками цієї цивільної справи, в межах кримінального провадження, яке існує вже понад сім років, по якому відсутні дані про його завершення, відсутні дані про прийняті рішення по суті, визнання винними осіб тощо. Колегія суддів вважає цей висновок належним та допустимим доказом у справі (т.2 а.с.183-198).
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що мета позову прокурора спрямована на усунення перешкод територіальній громаді, яка не втратила володіння земельними ділянками, у користуванні та розпорядженні земельними ділянками, шляхом її повернення від відповідачів, тому ефективним способом судового захисту є негаторний, а не віндикаційний позов. Також вказав, що прокурор подав заяву про зміну предмету позову у листопаді 2021 року, однак таке клопотання не могло бути розглянуто з тих підстав, що після скасування Верховним Судом рішень суду першої та апеляційної інстанції і направлення справи на новий розгляд, не допускається зміна предмета, підстав позову згідно з вимогами ч.4 ст.49 ЦПК України.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про охорону земель» об`єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.
Відповідно до статті 84 ЗК України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону.
До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.58 ЗК України та ст.4 ВК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами; землі зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів.
Таким чином, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоча й не розташовані об`єкти водного фонду, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню і належній експлуатації водного фонду, виконують певні захисні функції.
У статті 59 ЗК України визначено, що громадянам та юридичним особам за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть безоплатно передаватись у власність замкнені природні водойми (загальною площею до 3 гектарів).
Цією ж статтею установлено вичерпний перелік видів функціонального використання земель водного фонду, для яких органи місцевого самоврядування та органи виконавчої влади можуть їх передавати у користування громадян.
Чинним законодавством установлено особливий правовий режим використання земель водного фонду.
Згідно з нормами статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України уздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.
Відповідно до статті 61 ЗК України, статті 89 ВК України прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності.
Отже, землі, зайняті поверхневими водами, природними водоймами (озера), водотоками (річки, струмки), штучними водоймами (водосховища, ставки), каналами й іншими водними об`єктами, та землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які поширюється спеціальний порядок надання й використання.
Прибережна захисна смуга - частина водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони (стаття 1 ВК України).
Розміри прибережних захисних смуг визначені статтею 60 ЗК України та статтею 88 ВК України.
Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів; б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів; в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів. При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється (частини другі статей 60 ЗК України, 88 ВК України).
Отже, з урахуванням наведених вище норм законодавства, при розробленні проєкту відведення земельної ділянки та затвердженні такого проєкту мало би бути враховано наявність водних об`єктів та мало б бути належним чином досліджено питання можливості накладення вказаних ділянок на прибережну захисну смугу.
При наданні земельної ділянки за відсутності проєкту землеустрою зі встановлення прибережної захисної смуги необхідно виходити з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 ВК України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режим ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1996 №486 (далі по тексту Порядок №486). Надання у приватну власність земельних ділянок, які знаходяться у прибережній захисній смузі, без урахування обмежень, зазначених у статті 59 ЗК України, суперечить нормам статей 83, 84 цього Кодексу, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 30 травня 2018 року у справі №469/1393/16-ц (провадження №14-71цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №504/2864/13-ц (провадження №14-452цс18), від 12 червня 2019 року у справі №487/10128/14-ц (провадження №14-473цс18), від 11 вересня 2019 року у справі №487/10132/14-ц (провадження №14-364цс19).
Вказана судова практика є стабільною, тобто відповідне правозастосування є передбачуваним як для органів державної влади та місцевого самоврядування, так і для приватних осіб.
У силу об`єктивних, видимих природних властивостей земельної ділянки відповідачі, проявивши розумну обачність, могли та повинні були знати про те, що спірні земельні ділянки належать до земель водного фонду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №372/2180/15-ц, від 22 травня 2018 року у справі №469/1203/15-ц і від 30 травня 2018 року у справі №469/1393/16-ц).
Суд також бере до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 07 листопада 2018 року у справі №488/5027/14-ц. У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду зауважила, що у спорах стосовно земель лісогосподарського призначення, прибережних захисних смуг, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави, остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, не погіршенні екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина третя статті 13, частина сьома статті 41, стаття 50 Конституції України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статті 18, 19, пункт «а» частини першої статті 91 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України). Заволодіння приватними особами такими ділянками всупереч чинному законодавству, без належного дозволу уповноваженого на те органу може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на безпечне довкілля. З огляду на викладене загальний інтерес у контролі за використанням земельної ділянки за цільовим призначенням для гарантування безпечності довкілля та непогіршення екологічної ситуації у цій справі переважає приватний інтерес у збереженні земельної ділянки у власності.
Перелік способів захисту земельних прав викладений у частині третій статті 152 ЗК України.
Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, зокрема визначеним зазначеною частиною, або ж іншим способом, який передбачений законом.
Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном.
Відповідно до ст.387 ЦК України та ч.3 ст.10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача, при цьому власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 листопада 2021 року у справі №359/3373/16-ц (провадження №14-2цс21) вказала, що питання розмежування віндикаційного та негаторного позовів висвітлювалось і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №653/1096/16-ц (провадження №14-181цс18). Зокрема, у пункті 39 зазначено, що визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є наявність або відсутність в особи права володіння майном на момент звернення з позовом до суду; у пункті 89 зазначено, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правоможності власника. З огляду на усталену практику Великої Палати Верховного Суду, з метою більш чіткого і ясного викладення своєї правової позиції Велика Палата Верховного Суду вважає доцільним частково відступити від зазначених висновків шляхом такого уточнення: визначальним критерієм для розмежування віндикаційного та негаторного позовів є відсутність або наявність у позивача володіння майном; відсутність або наявність в особи володіння нерухомим майном визначається виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння; особа, до якої перейшло право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, включаючи право володіння.
У цій категорії справ задоволення порушеного права має бути захищено у спосіб не шляхом витребування спірної земельної ділянки у власність територіальної громади на підставі статей 387, 388 ЦК України, а на підставі статті 391 цього Кодексу та частини другої статті 152 ЗК України шляхом пред`явлення позову про повернення земельної ділянки.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08 січня 2025 року у справі №695/558/19, від 12 травня 2022 року у справі №372/4154/18, які ухвалені у зв`язку з обов`язковим врахуванням правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 липня 2021 року у справі №911/2169/20 (провадження №12-20гс21).
Тому суд першої інстанції, враховуючи встановлені вище обставини, дійшов правильного висновку про те, що належним способом захисту у цій справі є усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду із поверненням їх на користь територіальної громади. 
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України), при цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Вищенаведені норми процесуального закону регламентують принцип диспозитивності судового процесу, згідно з яким особа самостійно здійснює свої процесуальні права та обов`язки без втручання суду.
Пунктом першим частини першої статті 189 ЦПК України передбачено, що завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.197 ЦПК України суд у підготовчому судовому засіданні заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно з пунктом другим частини другої, частиною третьою статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Пунктами шостим-сьомим частини другої статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
При поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.
Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення, а підставою позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які складаються із фактів, що тягнуть за собою певні правові наслідки: зміну чи припинення правовідносин.
Так, у грудні 2017 року заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури звернувся до суду з віндикаційним позовом до Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Починок Ю.В., в якому просив суд усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном, шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області від 23 грудня 2014 року № 47-5 «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» у частині відведення земельних ділянок, площею по 0,25 га: ОСОБА_5 – кадастровий номер 7124986000:04:002:0600, ОСОБА_7 – кадастровий номер 7124986000:04:002:0601, ОСОБА_6 – кадастровий номер 7124986000:04:002:0599, ОСОБА_4 – кадастровий номер 7124986000:04:002:0602; скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 за №21509541 від 21 липня 2017 року на земельну ділянку з кадастровим номером 7124986000:04:002:0601; за №1508840 від 21 липня 2017 року на земельну ділянку з кадастровим номером 7124986000:04:002:0602, з одночасним припиненням речових права на них; скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 за №9480354 від 24 квітня 2015 року на земельну ділянку з кадастровим номером 7124986000:04:002:0599; за №9481039 від 24 квітня 2015 року на земельну ділянку з кадастровим номером 7124986000:04:002:0600, з одночасним припиненням речових права на них; зобов`язання ОСОБА_1 повернути на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради земельні ділянки водного фонду з кадастровими номерами: 7124986000:04:002:0601, 7124986000:04:002:0602; зобов`язання ОСОБА_2 повернути на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради земельні ділянки водного фонду з кадастровими номерами: 7124986000:04:002:0599, 7124986000:04:002:0600.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні позову заступника керівника Черкаської обласної прокуратури про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області, визнання недійсними свідоцтв про право власності на земельну ділянку та договорів купівлі-продажу, скасування рішень державного реєстратора та витребування земельних ділянок. Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 24 січня 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову відмовлено з інших підстав. Постановою Верховного Суду від 05 червня 2019 року касаційну скаргу заступника прокурора Черкаської області задоволено частково, рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року та постанову Апеляційного суду Черкаської області від 24 січня 2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05 липня 2019 року, як судом першої інстанції цю справу прийнято до провадження та призначено нове підготовче судове засідання на 24 вересня 2019 року.
04 листопада 2021 року заступник керівника Черкаської місцевої прокуратури подав до суду заяву про зміну предмету позову та просив суд:
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» від 23.12.2014 № 47-5, в частині відведення ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_4 ) земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:002:0601 площею 0,25 га, розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_8 від 21.07.2017 за № 21509541 на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:002:0601 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду за кадастровим 7124986000:04:002:0601 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок шляхом зобов`язання ОСОБА_1 її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» від 23.12.2014 №47-5, в частині відведення ОСОБА_4 земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:002:0602 площею 0,25 га, розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 за № 21508840 від 21.07.2017 на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:002:0602 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду за кадастровим 7124986000:04:002:0602 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок шляхом зобов`язання ОСОБА_1 її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» від 23.12.2014 №47-5, в частині відведення ОСОБА_6 земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:002:0599 площею 0,25 га, розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 за № 9480354 від 24.04.2015 на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:002:0599 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду за кадастровим 7124986000:04:002:0599 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок шляхом зобов`язання ОСОБА_2 її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» від 23.12.2014№ 47-5, в частині відведення ОСОБА_5 земельної ділянки за кадастровим номером 7124986000:04:002:0600 площею 0,25 га, розташованої в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 від 24.04.2015 за № 9481039 на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:002:0600 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
- усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду за кадастровим 7124986000:04:002:0600 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок шляхом зобов`язання ОСОБА_2 її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради (т.4 а.с.139-156).
Одночасно з поданням заяви про зміну предмета позову прокурор також скористався своїм процесуальним правом та подав заяву про залучення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до участі у справі як співвідповідачів (т.4 а.с.155-161).
Розглянувши позов прокурора з урахуванням змінених позовних вимог про усунення перешкод територіальній громаді с. Свидівок в користуванні та розпорядженні земельними ділянками водного фонду шляхом скасування рішення, державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки з одночасним припиненням речового права та повернення земельних ділянок водного фонду, рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 01 липня 2022 року було відмовлено у їх задоволенні.
Суд апеляційної інстанції у постанові від 29 листопада 2022 року розглянув первісні позовні вимоги заступника керівника Черкаської місцевої прокуратури до Свидівоцької сільської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , державний нотаріус Першої Черкаської державної нотаріальної контори Черкаського міського нотаріального округу Починок Юлія Вадимівна, Будищанська сільська рада про визнання незаконним та скасування рішення Свидівоцької сільської ради, скасування права приватної власності та усунення перешкод шляхом зобов`язання повернення земельних ділянок визнання недійсним свідоцтв про право власності на земельну ділянку та договорів купівлі-продажу, скасування рішень державного реєстратора та витребування земельних ділянок, та відмовив у їх задоволенні з підстав неналежного суб`єктного складу.
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 31 травня 2023 року вказала, що, прийнявши заяву про зміну предмета позову, районний суд у порушення норм процесуального права не розглянув заяву прокурора про залучення зазначених вище співвідповідачів, апеляційний суд не мав процесуальної можливості усунути цей недолік, що є підставою для скасування рішень попередніх судів та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Тобто, касаційним судом встановлено факт прийняття судом першої інстанції при повторному розгляді справи заяви прокурора про зміну предмета позову.
У подальшому, після отримання справи задля нового розгляду, Черкаський районний суд Черкаської області ухвалою від 28 вересня 2023 рокузалучив до участі у справі у якості співвідповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , виключивши їх з числа третіх осіб. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 09 січня 2024 рокузалучено до участі по справі в якості співвідповідача Будищенську сільську раду, як правонаступника Свидівоцької сільської ради, відповідно виключивши Будищенську сільську раду з числа третіх осіб, а Свидівоцьку сільську раду - з числа відповідачів.
Тобто, судом першої інстанції було розглянуто клопотання про залучення співвідповідачів, отже дії суду мали б бути процесуально послідовними та врахувати змінені позовні вимоги прокурора від 04.11.2021, у зв`язку з якими і була подана заява про залучення належного суб`єктного складу.
Згідно з ч.4 ст.49 ЦПК України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.
Отже, за загальним правилом цивільного судочинства в результаті направлення судом касаційної інстанції справи на новий розгляд до суду першої інстанції вона підлягає новому розгляду в межах предмета та підстав позову, визначених позивачем при первісному розгляді справи. Виняток із цього правила встановлений абзацом другим частини четвертої статті 49 ЦПК України. 
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо. Зміна підстав позову відбувається тоді, коли позивач в рамках конкретної позовної вимоги, в обґрунтування раніше заявлених позовних вимог (предмету позову) посилається на інші обставини, якими він ці (перші) позовні вимоги, обґрунтовував. Таким чином, зміна предмета позову означає зміну вимог, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета і підстав позову, як визначено вищенаведеною нормою частиною третьою статті 49 ЦПК України, не допускається. Доповнення позовних вимог новими вимогами та новими обставинами по своїй суті є новим позовом. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 370/2201/15-ц від 30.10.2019.
Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що зміна предмета позову при новому розгляді справи пов`язана із зміною фактичних обставин справи, а саме залучення до участі у справі співвідповідачів та необхідністю захисту прав позивача у зв`язку зі зміною вказаних обставин.
Право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (Белле проти Франції, § 38). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Белле проти Франції, § 36; Нун`єш Діаш проти Португалії).
Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (Перес де Рада Каванил`ес проти Іспанії).
При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на що вказав Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 12 січня 2022 року по справі №234/11607/20, провадження № 61-15126св21
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.12.2022 в справі №914/2350/18 виснувала, що у разі, якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті.
На думку колегії суддів неврахування заяви про зміну предмета позову у цій цивільній справі з формальних підстав порушення строку подачі такої заяви матиме наслідком порушення права особи на справедливий судовий розгляд, гарантоване параграфом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
З матеріалів справи убачається, що позивач під час нового розгляду справи подав уточнену позовну заяву, у якій змінив предмет позову, при цьому підстави позову, тобто юридично значимі обставини, якими обґрунтовані позовні вимоги, не змінив. Попередній суд прийняв ці зміни предмету позову та розглянув справу саме зі зміненими позовними вимогами, що встановлено і постановою Верховного Суду.
Враховуючи викладене вище колегія суддів вважає, що, не врахувавши вказану заяву позивача та розглянувши справу за позовними вимогами, викладеними у позові 2017 року, суд першої інстанції порушив право позивача на доступ до правосуддя та ефективний спосіб захисту порушеного права.
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, або порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
При цьому позивач самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту.
Цивільні права або інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права чи інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Велика Палата неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа та характеру його порушення, невизнання або оспорення.
Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» в редакції, чинній на час подання позову до суду, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
З огляду на викладене вище апеляційним судом розглянуто заяву Черкаської окружної прокуратури про зміну предмету позову, подану до суду 04.11.2021 (т.4 а.с.139-158), яка підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
У рішенні від 16.04.2009 №7-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що у Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. Органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальний характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні це акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.
До того ж, скасування рішення, на підставі якого вже виникли певні правовідносини, також суперечить принципу правової визначеності, що у своїй практиці використовує Європейський Суд з прав людини (наприклад, рішення у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року). Згідно з цією практикою принцип правової визначеності проявляється у стабільності політичних і правових рішень, тобто стабільність та цілісний характер законодавства, здійснення адміністративної і судової практики на основі закону відповідно до принципу верховенства права.
Апеляційний суд зауважує, що оскаржуване позивачем рішення Свидівоцької сільської ради «Про затвердження проектів із землеустрою та надання земельних ділянок у власність громадянам» від 23.12.2014 №47-5 в частині відведення ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 земельних ділянок з кадастровими номерами 7124986000:04:002:0601 площею 0,25 га, 7124986000:04:002:0602 площею 0,25 га, 7124986000:04:002:0599 площею 0,25 га, 7124986000:04:002:0600 площею 0,25 га, розташованих в адміністративних межах Будищенської сільської ради, в межах населеного пункту с. Свидівок,є актом індивідуальної дії, яке стосується прав та інтересів визначеної в акті особи та дія якого вичерпується фактом його виконання. На момент подачі позову оскаржуване рішення виконане, відтак вичерпало свою дію, тому таке рішення не може бути скасоване чи змінене після його виконання, оскільки зазначена обставина взагалі не матиме впливу на правовідносин сторін, зокрема, в такий спосіб жодні права позивача стосовно спірних земельних ділянок відновлені не будуть.
За таких обставин, дослідивши усі зібрані докази по справі, надавши правову оцінку доводам сторін, апеляційний суд приходить до переконання, що в іншій частині позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, такими, що підтверджуються зібраними по справі доказами, відтак підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною 13 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, які було сплачено за подання позовної заяви та апеляційної скарги по справі, у розмірі по 5280 грн з кожного ((19200 грн +23040 грн) 42240 грн : 8 = 5280 грн).

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу заступника керівника Черкаської обласної прокуратури Шайтанової Марії Геннадіївни задовольнити частково.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 18 червня 2025 року скасувати та ухвалити нове.
Позов заступника керівника Черкаської обласної прокуратури Шайтанової Марії Геннадіївни задовольнити частково.
Усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_6 ) за №21509541 від 21.07.2017 на земельну ділянку з кадастровим номером 7124986000:04:002:0601 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
Усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду з кадастровим номером 7124986000:04:002:0601 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах населеного пункту с. Свидівок, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради (ЄДРПОУ 26323723).
Усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) за №21508840 від 21.07.2017 на земельну ділянку з кадастровим номером 7124986000:04:002:0602 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
Усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду з кадастровим номером 7124986000:04:002:0602 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах населеного пункту с. Свидівок, шляхом зобов`язання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради (ЄДРПОУ 26323723).
Усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) за №9480354 від 24.04.2015 на земельну ділянку з кадастровим номером 7124986000:04:002:0599 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
Усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду з кадастровим номером 7124986000:04:002:0599 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах населеного пункту с. Свидівок, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради (ЄДРПОУ 26323723).
Усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні майном шляхом скасування державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) за №9481039 від 24.04.2015 на земельну ділянку за кадастровим номером 7124986000:04:002:0600 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах населеного пункту с. Свидівок, з одночасним припиненням речового права на неї.
Усунути перешкоди територіальній громаді с. Свидівок у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду з кадастровим номером 7124986000:04:002:0600 площею 0,25 га, розташовану в адміністративних межах Будищенської сільської ради в межах населеного пункту с. Свидівок, шляхом зобов`язання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ) її повернення на користь територіальної громади с. Свидівок в особі Будищенської сільської ради (ЄДРПОУ 26323723).
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Будищенської сільської ради(ЄДРПОУ 26323723), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_9 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_10 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_11 ), ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Черкаської обласної прокуратури (ЄДРПОУ 02911119, на р/р UA 138201720343 160001000003751, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір, сплачений за подачу позовної заяви та апеляційної скарги, у розмірі по 5280 (п`ять тисяч двісті вісімдесят) грн з кожного.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя  О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко