ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 р. 	Справа № 520/7723/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Бегунца А.О. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 20.08.25 у справі № 520/7723/25
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Харківській області   
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом також – відповідач), у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області щодо відмови, викладеної у листі № 46436/20-40-12-03-03 від 17.10.2024, у реєстрації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та видачі йому картки платника податків;
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Харківській області зареєструвати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та видати йому картку фізичної особи платника податків.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо відмови, викладеної у листі № 46436/6/20-40-12-03-03 від 17.10.2024, у реєстрації ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та видачі йому картки платника податків.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Харківській області зареєструвати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та видати йому картку фізичної особи платника податків.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 968 грн 96 коп.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач, з посиланням на обставини справи та нормативно-правове обґрунтування, зазначені ним у позовній заяві, вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог та правомірність відмови, викладеної у листі № 46436/6/20-40-12-03-03 від 17.10.2024. 
За результатами апеляційного розгляду відповідач просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області із заявою щодо отримання облікової картки фізичної особи – платника податків.
До заяви додано довідку про звернення за захистом у Україні та копію паспорту Російської Федерації.
Головне управління ДПС у Харківській області листом № 46436/6/20-40-12-03-03 від 17.10.2024 на звернення позивача повідомило, що реєстрація в Державному реєстрі не може бути проведена, оскільки позивачем була надана копія паспорту, який знаходиться на зберіганні в Головному управлінні Державної міграційної служби України в Харківській області (Розписка від 02.09.2024) та не дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.
Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у реєстрації ОСОБА_1 в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та видачі йому картки платника податків, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, на підставі досліджених матеріалів справи та аналізу норм законодавства, якими врегульовано спірні правовідносини, дійшов висновку, що відмова Головного управління ДПС у Харківській області щодо відмови, викладена у листі № 46436/6/20-40-12-03-03 від 17.10.2024, є протиправною, з огляду на що зобов`язав відповідача зареєструвати ОСОБА_1 в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та видати йому картку фізичної особи платника податків.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Частина 2 статті 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 63.1 ст. 63 розділу ІІ Податкового кодексу України облік платників податків ведеться з метою створення умов для здійснення контролюючими органами контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати податків, нарахованих фінансових санкцій, дотримання податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків. Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, у тому числі нерезидентів, зазначених у пункті 64.5 статті 64 цього Кодексу, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.(п. 63.2 ст. 63 Податкового кодексу України).
Згідно з п.63.3, 63.5 ст.63 Податкового кодексу України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до пп.3 п.63.6 Податкового кодексу України облік платників податків у контролюючих органах ведеться за податковими номерами. Податковим номером є зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи.
Порядок визначення податкового номера встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до п. 70.5 ст. 70 Податкового кодексу України фізична особа - платник податків незалежно від віку (як резидент, так і нерезидент), для якої раніше не формувалася облікова картка платника податків та яка не включена до Державного реєстру, зобов`язана особисто або через законного представника чи уповноважену особу подати відповідному контролюючому органу облікову картку фізичної особи - платника податків, яка є водночас заявою для реєстрації в Державному реєстрі, та пред`явити документ, що посвідчує особу. Облікова картка фізичної особи - платника податків може бути подана в електронній формі засобами електронних комунікацій з дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, електронного документообігу, надання публічних (електронних публічних) послуг.
Наказом Міністерства фінансів України від 29.09.2017 за № 822 затверджено Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Положення), яке розроблено відповідно до статей 63 та 70 глави 6 розділу II Податкового кодексу України з метою визначення єдиної методики реєстрації фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) та це Положення регулює відносини, що виникають при реєстрації фізичних осіб, які є громадянами України, іноземцями та особами без громадянства (п.1, 3 розділу І).
Відповідно до п.1 розділу ІІ Положення усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням.
Облік фізичних осіб - платників податків ведеться у Державному реєстрі за реєстраційними номерами облікової картки платника податків, а осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією (за наявності) та номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків (до паспортів громадянина України з числа зазначених осіб вноситься відмітка, яка свідчить про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта).
Пунктом 2 розділу ІІ Положення передбачено, що реєстрація фізичних осіб у Державному реєстрі проводиться в такому порядку:
отримання та перевірка документів, які подаються фізичними особами до контролюючого органу для проведення реєстрації, обліку, внесення змін, щодо додержання повноти відомостей, зазначених в Обліковій картці, Повідомленні або Заяві про внесення змін;
включення до Державного реєстру відомостей про фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців і осіб, які провадять незалежну професійну діяльність;
оформлення і видача документа, що засвідчує реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі;
внесення до паспорта громадянина України даних про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру;
внесення до паспорта фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідний контролюючий орган, відмітки про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта.
Цим Положенням визначаються форми зокрема картки платника податків - документа, що засвідчує реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі, крім осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта (п.5 розділ І Положення).
Згідно з пп.3 п. 1 розділу ІІІ Положення для проведення реєстрації, внесення змін, отримання картки платника податків або відомостей з Державного реєстру використовуються дані документа, що посвідчує особу: для іноземців та осіб без громадянства, які звернулися із заявою про визнання їх біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» два таких документи: копія паспортного документа іноземця та особи без громадянства, засвідчена територіальним органом ДМС за місцем перебування іноземця чи особи без громадянства в Україні та/або з відміткою про те, що оригінал такого документа отримано на зберігання територіальним органом ДМС; довідка про звернення за захистом в Україні.
Як убачається з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо видачі йому картки фізичної особи - платника податків та додав до заяви документи: копію довідки про звернення за захистом в Україні та копію паспорта громадянина РФ від 12.12.2009 за № 1209298073, виданого ФМС Росії по астраханській області в Радянському районі м. Астрахані, із розпискою про те, що оригінал паспорта знаходиться на зберіганні в Головному управлінні Державної міграційної служби України в Харківській області.
Підставою для відмови в реєстрації в Державному реєстрі відповідачем зазначено те, позивачем була надана копія паспорту, який знаходиться на зберіганні в Головному управлінні Державної міграційної служби України в Харківській області (Розписка від 02.09.2024) та не дає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.
При цьому, відповідач у відзиві на позов та апеляційній скарзі посилався на те, що позивач мав подати паспортний документ іноземця, що надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.
Надаючи оцінку наведеним доводам відповідача, колегія суддів зазначає таке.
Згідно з пп. 2 п. 1 розділу III Положення для проведення реєстрації, внесення змін, отримання картки платника податків або відомостей з Державного реєстру використовуються дані документа, що посвідчує особу: 2) для іноземців та осіб без громадянства:
паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною;
посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні;
посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні;
посвідчення біженця - паспортний документ, що посвідчує особу його власника та підтверджує факт визнання його біженцем в Україні;
посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, - паспортний документ, що посвідчує особу його власника та підтверджує факт визнання його особою, яка потребує додаткового захисту.
Так, позивач звернувся до відповідача як іноземець, який звернувся із заявою про визнання його особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» згідно пп.3 п. 1 розділу ІІІ Положення, а не відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІІ Положення.
Отже, для проведення реєстрації та отримання картки платника податків мали бути використані дані з наданої позивачем копії довідки про звернення за захистом в Україні та копії паспорта громадянина РФ від 12.12.2009 за № 1209298073, виданого ФМС Росії по астраханській області в Радянському районі м. Астрахані, із розпискою про те, що оригінал паспорта знаходиться на зберіганні в Головному управлінні Державної міграційної служби України в Харківській області.
За встановлених обставин відповідач помилково дійшов висновку, що позивачу було необхідно подати паспортний документ іноземця, що надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною для реєстрації в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та видачі картки фізичної особи платника податків.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що Головним управлінням ДПС у Харківській області вчинено протиправні дії щодо відмови, викладеної у листі № 46436/6/20-40-12-03-03 від 17.10.2024, у реєстрації ОСОБА_1 в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та видачі йому картки платника податків.
Зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області зареєструвати ОСОБА_1 в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та видати йому картку фізичної особи платника податків є належним способом захисту прав позивача.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
З урахуванням приписів статті 139 КАС України підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2025 у справі № 520/7723/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	А.О. Бегунц   В.Б. Русанова