Номер провадження: 22-ц/813/6117/25 
Справа № 519/1049/25
Головуючий у першій інстанції Лемець С.П.
Доповідач Погорєлова С. О.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: Погорєлової С.О. 
суддів: Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Південний» у справі за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на ухвалу Південного міського суду Одеської області, постановлену під головуванням судді Лемець С.П. 30 травня 2025 року у м. Південне Одеської області, -
встановила:

У травні 2025 року Державне підприємство «Морський торговельний порт «Південний» звернулось до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 30 травня 2025 року цивільну справу передано на розгляд за підсудністю до Доброславського районного суду Одеської області. 
В апеляційній скарзі представник Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Південний», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Південного міського суду Одеської області. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач скористався своїм правом визначення територіальної підсудності у порядку, визначеному ст. 28 ЦПК України для справ, що виникають з трудових правовідносин, а відтак, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду не надходив, що не заважає розгляду справи у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, здійснивши розгляд апеляційної скарги в письмовому провадженні, дослідивши наведені в ній доводи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Південний» підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п. 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи.
Згідно ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
З матеріалів справи вбачається, що у травні 2025 року Державне підприємство «Морський торговельний порт «Південний» звернулось до суду першої інстанції із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яка виникла у зв`язку із використанням днів відпустки, що були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Тобто, спірні правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються трудовим законодавством.
За загальним правилом підсудності цивільних справ, позови пред`являються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача фізичної особи або місцезнаходженням юридичної особи, згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, якщо інше не передбачено законом (ст. 27 ЦПК України).
Однак, процесуальним законом передбачені випадки альтернативної підсудності, тобто за вибором позивача.
За змістом позову, місцезнаходженням відповідача є: Одеська область, м. Південне, а відтак, пред`являючи позовну заяву, позивач правомірно скористався правом альтернативної підсудності.
Згідно із ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.
Таким чином, питання підсудності трудових спорів пов`язане законодавцем саме із зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання позивача/місцезнаходженням юридичної особи.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що зазначена позивачем адреса місця його знаходження, згідно з адміністративно-територіальним поділом, належить до території м. Південне Одеської області, то підсудність даної справи належить саме до Південного міського суду Одеської області.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів. З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (право на повноважний суд), ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не визначився із нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, у зв`язку із чим ухвала Південного міського суду Одеської області від 30 травня 2025 року підлягає скасуванню, а цивільна справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду . 
Керуючись ст. ст. 367, 1 ст. 369, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Державного підприємства «Морський торгівельний порт «Південний» - задовольнити.
Ухвалу Південного міського суду Одеської області від 30 травня 2025 року - скасувати. 
Цивільну справу за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими п. 2 «а» - 2 «г» ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 24 грудня 2025 року.

Судді Одеського
апеляційного суду С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова 

О.М. Таварткіладзе