УХВАЛА
08 грудня 2025 року
місто Київ
справа № 521/9593/19
провадження № 61-14738ск25
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про витребування майна, набутого без достатньої правової підстави,
ВСТАНОВИВ:
11 січня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 09 жовтня 2025 року (провадження № 61-1542ск25) вказану касаційну скаргу повернуто заявнику.
У листопаді 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року.
Касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження, оскільки відправлена до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 18 жовтня 2025 року.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на подання касаційної скарги, в якому заявник вказує, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки вперше касаційна скарга подана в межах тридцятиденного строку, повторно касаційна скарга подається в межах розумного строку з дня повернення касаційної скарги на підставі ухвали Верховного Суду від 09 жовтня 2025 року, копію якої отримано 16 жовтня 2025 року.
Верховний Суд визнає, що наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень попередніх інстанцій необґрунтованими, з огляду на таке.
Вперше касаційна скарга подана 11 січня 2025 року та отримана Верховним Судом 06 лютого 2025 року, та перебувала на розгляді в межах провадження 
№ 61-1542ск25 понад вісім місяців.
В цьому конкретному випадку слід враховувати тривалість пропущеного строку вцілому, тобто й строк, який розпочався з дня складення 09 грудня 2024 року повного тексту постанови Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року в контексті процесуальної поведінки особи, яка клопоче про поновлення цього строку.
Тобто, враховуючи, що повторно подана касаційна скарга від 18 жовтня 2025 року є такою, що направлена із значним пропуском строку, Верховний Суд в цій справі № 521/9593/19 не може керуватися лише строком (розумним), який розпочався з дня отримання ОСОБА_1 ухвали суду касаційної інстанції від 09 жовтня 2025 року про повернення касаційної скарги.
Відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Вказане право гарантується кожній особі, яка вже зверталася до суду та має намір повторно звернутися, зокрема зі скаргою до суду, водночас, в разі повторного подання документів, Верховний Суд знову здійснює перевірку поданих документів на їх відповідність вимогам статей 390, 392 ЦПК України.
В цій справі № 521/9593/19 Верховний Суд ухвалами від 31 березня 2025 року, від 19 вересня 2025 року та від 09 жовтня 2025 року повернув ОСОБА_1 заяви про усунення недоліків як такі, що не підписані особою, від іменні якої вони подані.
Отримавши 02 квітня 2025 року копію ухвали Верховного Суду від 31 березня 2025 року шляхом її доставлення до електронного кабінету, ОСОБА_1 двічі, в подальшому, звертався із заявами про усунення недоліків без підпису, що свідчить про очевидність недобросовісної процесуальної поведінки. 
Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Так само Верховний Суд враховує, що ОСОБА_1 тричі звертався до суду касаційної інстанції з окремими клопотаннями про звільнення від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору та відстрочення сплати судового збору, обґрунтовуючи вказані клопотання майновим станом заявника та неможливістю сплати судового збору. В задоволенні вказаних клопотань було відмовлено ухвалами Верховного Суду від 12 травня 2025 року, від 18 червня 2025 року та від 04 серпня 2018 року, відповідно суд продовжував строк для усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 .
Така свідома процесуальна поведінка заявника, як подача раз в місяць окремого клопотання про звільнення, зменшення та відстрочення сплати судового збору з тих самих підстав (майновий стан особи) свідчить про очевидне зволікання заявником щодо належного виконання законних вимог Верховного Суду за для вирішення питання про відкриття касаційного провадження в справі.
Як наслідок таких дій, як то подання заявником тричі заяв про усунення недоліків касаційної скарги без підпису особи, від імені якої вони подані, подання тричі заяв про звільнення, зменшення та відстрочення слати судового збору з тих самих підстав, мало наслідком неможливості протягом тривалого періоду часу (з лютого 2025 року до жовтня 2025 року) вирішення Верховним Судом питання про відкриття касаційного провадження в справі № 521/9593/19 за касаційною скаргою ОСОБА_1 та повернення касаційної скарги заявнику в зв`язку з неусуненням недоліків скарги.
В сукупності наведених обставин, з метою вирішення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, зокрема постанови Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року, ОСОБА_1 необхідно навести належні обґрунтування з посиланням на докази та їх додати, щодо наявності об`єктивних перешкод неможливості усунення недоліків касаційної скарги, поданої у січні 2025 року та повернутої Верховним Судом 09 жовтня 2025 року, оскільки поза розумним сумнівом є та обставина, що повторно подана у жовтні 2025 року касаційна скарга направлена заявником з тривалим пропуском строку з дня складення 09 грудня 2024 року постанови Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року або отримання її копії ОСОБА_1 12 грудня 2024 року.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Таким чином, заявнику потрібно надіслати на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та надати належні докази на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.
Також, всупереч пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги додана лише одна копія скарги, що не відповідає кількості інших учасників справи, з врахуванням його суб`єктивного складу: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393, 394 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Визнати наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2023 року та постанови Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року неповажними.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 21 листопада 2024 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 22 грудня 2025 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернуте заявнику, а у разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин для пропуску цього строку та надання доказів на їх підтвердження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено на підставі пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Н. Ю. Сакара