ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року м.Чернігів Справа № 620/12704/25

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді - Клопота С.Л., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправними дій та бездіяльність, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, 

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області та просить наступне.
1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не здійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 під час проходження служби в поліції грошового забезпечення, а саме в частині не нарахування та не виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 30.10.2017, за період з 01.01.2024 по дату звільнення із встановленням базового місяця - листопад 2015 року та щодо не нарахування і не виплати додаткової доплати до грошового забезпечення згідно з постановою КМУ від 29.04.2020 № 375 за період з березня 2021 року по 30.06.2023 року.
2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 07.10.2025 № 1611 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
3. Визнати протиправним наказ від 07.10.2025 № 631 о/с з урахуванням змін, внесених до нього наказом № 683 о/с від 23.10.2025, в частині зазначення підставою звільнення - пункт 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
4. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області внести зміни до наказу від 07.10.2025 № 631 о/с, з урахуванням змін, внесених до нього наказом № 683 о/с від 23.10.2025, в частині зазначення підстави звільнення, а саме зазначити підставою звільнення зі служби в поліції з 11 жовтня 2025 року - пункт 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
5. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області нарахувати та виплатити:
- індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 30.10.2017;
- індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по дату звільнення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - листопад 2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням виплачених сум;
- додаткову доплату до грошового забезпечення згідно з постановою КМУ від 29.04.2020 № 375 за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину за період з березня 2021 року по 30.06.2023 року за виключенням періодів перебування у відпустках, з урахуванням фактичної кількості відпрацьованих у вказаний період днів/ діб/змін та нарахованого у кожному місяці грошового забезпечення.
6. Визнати протиправними:
- дії Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо виплати ОСОБА_1 , після звільнення, меншої суми компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки, нарахованої виходячи з розміру грошового забезпечення за 8 днів жовтня, а не з розміру місячного грошового забезпечення поділеного на 30 календарних днів;
- бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, яка полягає у не здійсненні ОСОБА_1 , після звільнення, виплати компенсації за невикористані додаткові оплачувані відпустки учасника бойових дій за 2016 рік 14 діб, 2017 рік 14 діб, 2018 рік 14 діб, 2019 рік 14 діб, 2020 рік 14 днів, 2022 рік 14 діб, 2023 рік 14 діб, 2024 рік 14 діб, 2025 рік 14 діб.
7. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Чернігівській області у зв`язку із звільненням зі служби в поліції виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за всі не використані під час проходження служби дні основної та додаткової відпустки, включаючи дні не використаної додаткової оплачуваної відпустки учасника бойових дій, виходячи з одноденного розміру місячного грошового забезпечення визначеного шляхом ділення розміру грошового забезпечення за вересень 2025 року на 30 календарних днів, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою судді від 02.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.
Представник відповідача у встановлений ухвалою суду строк подав відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено, враховуючи таке. 
02.10.2025, на розгляд керівництва ГУНП в Чернігівській області надійшов рапорт т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції Олександра ЛЕТЯГИ № 45582-2025 за фактом можливого порушення службової дисципліни окремими поліцейськими БГІОГІ (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області.
З метою повної, об`єктивної та всебічної перевірки обставин вказаної події, за даним фактом наказом ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 1224 призначено службове розслідування.
На час проведення службового розслідування наказом ГУНП в Чернігівській області від 03.10.2025 № 1592 позивача відсторонено від виконання службових обов`язків.
Службовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05:30 24.02.2022. Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 26.03.2022 строком на 30 діб. 
Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні було продовжено з 05:30 25.04.2022 строком на 30 діб. Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 25.05.2022 на 90 діб. Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 23.08.2022 на 90 діб. Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 21.11.2022 на 90 діб. Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 19.02.2023 на 90 діб. Указом Президента від 01.05.2023 № 254/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 20.05.2023 строком на 90 діб. Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента від 06.11.2023 № 734/2023 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 16.11.2023 строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента від 05.02.2024 № 49/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 14.02.2024 строком на 90 діб. Відповідно до Указу Президента від 06.05.2024 № 271/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 14.05.2024 строком на 90 діб. Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 12.08.2024 строком на 90 діб. Указом Президента України від 28.10.2024 № 740/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 10.11.2024 строком на 90 діб. Указом від 14.01.2025 № 26/2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05:30 08.02.2025 на 90 діб. Указом Президента від 15.04.2025 № 235/2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 09.05.2025 строком на 90 діб, Указом Президента від 14.07.2025 № 478/2025 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05:30 07.08.2025 строком на 90 діб, військовому командуванню разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Міністерство внутрішніх справ України, зокрема в особі Національної поліції України, яка є його структурним підрозділом, зобов`язане запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію», у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Частиною 4 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.
Статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів визначено одним з обов`язків громадян України.
Після введення правового режиму воєнного стану поліцейські фактично усіх територіальних (у тому числі міжрегіональних) органів Національної поліції, усвідомлюючи свою високу відповідальність за виконання покладених на поліцію завдань із забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, які присягнули вірно служити Українському народові, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, стали на захист Вітчизни та життя, здоров`я і благополуччя співвітчизників.
Відповідно до розділу II Положення про підрозділи поліції особливого призначення, затвердженого наказом МВС № 987 від 04.12.2017, до завдань підрозділів поліції особливого призначення відноситься участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану. За рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції, підрозділи поліції особливого призначення, можуть брати участь в обороні України відповідно до Закону України «Про оборону України» шляхом безпосереднього ведення бойових дій у ході відсічі збройної агресії російської федерації та/або інших держав проти України під час дії воєнного стану.
Відповідно до п. З р. І «Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький ) Головного управління Національної поліції в Чернігівській області», затвердженого наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.10.2024 № 1182 (далі по тексту - Положення) у свої діяльності БПОП (стрілецький ) ГУНП в Чернігівській області керується Конституцією України, Кримінальним кодексом України та Кримінально- процесуальним кодексом України, Законами України «Про Національну поліцію », «Про боротьбу з тероризмом», «Про оборону України », «Про національну безпеку України», «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві », іншими законами України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, які регулюють діяльність Національної поліції України, а також цим Положенням.
Згідно з п. 4 р. І Положення у разі залучення БПОП (стрілецький ) ГУНП в Чернігівській області до виконання бойових (спеціальних) завдань та безпосередньо бере участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, а також при залученні до складу органів військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповування військ (включно) (у тому числі поза районами ведення бойових дій поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області у своїй діяльності керується методичними рекомендаціями для підрозділів Збройних Сил України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України.
Крім того, відповідно до п.п. 4, 5, 6 р. II Положення відповідно до своїх функціональних повноважень БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області виконує завдання з участі в антитерористичних операціях, що проводяться відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом», «Про оборону України», виконання бойових (спеціальних) завдань та безпосередньо бере участь у бойових діях або забезпечує здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, а також при залученні до складу органів військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно- стратегічного угруповування військ (включно) (у тому числі поза районами ведення бойових дій поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) та бере участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану на всій території України або в окремій її місцевості та 60 днів після цього.
Також, відповідно до п.п. 1, 2, 3, 6, 8, 10 п. 1 р. VII Положення поліцейські БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області зобов`язані: 1) неухильно виконувати завдання з оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також свято і непорушно дотримуватися положень Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, вимог даного Положення та віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати свої обов`язки; 2) бути хоробрими, ініціативними, дисциплінованими та беззастережно виконувати накази, доручення та розпорядження командирів (начальників); 3) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог законодавства України, посадових (функціональних) обов`язків, нормативно- правових актів Міністерства внутрішніх справ України та актів Національної поліції України організаційно-розпорядчого характеру; 6) поважати бойові та поліцейські традиції, допомагати іншим поліцейським, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним-домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; 8) виявляти повагу до командирів (начальників ) і старших за спеціальним званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; 10) сумлінно виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Позивач ознайомлений з вказаним Положенням особисто під підпис.
Тобто, регламентовано спеціальний режим роботи органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану. Особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює підвищені вимоги до кожного поліцейського, якими він не може нехтувати за жодних обставин.
При цьому, в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Відповідно, відмова від виконання бойового наказу без наявності для цього реальних об`єктивних причин може призвести до розлагодження колективу, що, в свою чергу, може мати серйозні наслідки, адже в умовах, коли кожен член команди покладається на інших, будь-яка нестабільність може загрожувати не лише успішному виконанню завдань, але й життю та здоров`ю побратимів.
Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейських підрозділів поліції особливого призначення в умовах воєнного стану, що повязано з їх особливою підготовкою та статусом, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.
У свою чергу, не дотримання поліцейським вище зазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
За наведеного правового регулювання поліцейські, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язані не допускати вчинків, які можуть зганьбити звання працівника поліції або підірвати авторитет поліції, не допускати виникнення ситуацій, коли у суспільства може виникнути уявлення про протиправний характер діяльності конкретного поліцейського та поліції в цілому.
Дослідженням службової документації БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області, наданої у розпорядження дисциплінарної комісії встановлено, що поліцейські БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області пройшли курс індивідуальної підготовки та бойове злагодження. 
Для цього удосконалено програму підготовки, особливо в частині виконання завдань із застосуванням нового для поліції озброєння і техніки. 
Бойове злагодження проходило на визначених полігонах в умовах максимально наближених до бойових.
Командиром військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 центр підготовки підрозділів) 31.07.2024, позивачу видано сертифікат про проходження програми підготовки « ІНФОРМАЦІЯ_1 (для підготовки мобілізаційних ресурсів) видання З ТП 7-00(206)246.63» (290) навчальних годин.
Наказом головнокомандувача Збройних сил України від 04.07.2025 № 318 Лиманська МТГ, Костянтинівська МТГ Краматорського району, Іллінівська СТГ, Сіверська МТГ, Званівська СТГ, Соледарська МТГ, Бахмутська МТГ, Світлодарська МТГ, Часовоярська МТГ, Торецька МТГ Бахмутського району, Горлівська МТГ Горлівського району, Очеретинська СТГ, І`родівська СТГ', Шахівська СТГ, Мирноградська МТГ, Покровська МТГ, Удачненська СТГ, Новогродівська МТГ Покровського району, Великоновосілківська СТГ, Комарська СТГ Волноваського району Донецької області визначені районами ведення воєнних (бойових) дій.
Відповідно до довідки «Про залучення поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Чернігівській області» від 03.10.2025 № 45985-2025 встановлено, що відповідно до наказу МВС України від 02.08.2017 № 672 «Про затвердження Інструкції про службове відрядження поліцейських у: 
10. старший лейтенант поліції ОСОБА_2 (0113937), інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області;
11. старший лейтенант поліції ОСОБА_3 (0054086), інспектор взводу № 3 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області;
12. лейтенант поліції ОСОБА_4 (0195017), інспектор взводу № 3 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області;
13. лейтенант поліції ОСОБА_5 (0077930), інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області;
14. лейтенант поліції Пінчук Віталій Анатолійович (0056691), інспектор взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області;
15. лейтенант поліції ОСОБА_6 (0158987), інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області;
16. старший сержант поліції Горбенко Валерій Анатолійович (0113875), поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області;
17. старший сержант поліції ОСОБА_7 (0097394), поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області;
18. старший сержант поліції ОСОБА_1 (0097094), поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області.
02.10.2025 о 10:00, в приміщенні адміністративної будівлі БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області за адресою: м. Чернігів, вул. Тероборони, 52, т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції Летягою О.М. доведено до відома окремим поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області наказ ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дек «Про відрядження за межі гарнізону до складу сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в підпорядкування командира 4-ї бригади оперативного призначення Національної гвардії України» з 02.10.2025 до особливого розпорядження.
Факт доведення наказу до відома позивача зафіксовано на службову відеокамеру. 
Крім того, факт ознайомлення позивача з наказом ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дек, підтверджують рукописні записи у відповідних графах відомості про ознайомлення з наказом ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дек.
Під час перегляду відеозаписів за допомогою додатку «КМРІауег» встановлено: що 02.10.2025 т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 підпорядкованому особовому складу та позивачу, було зачитано наказ ГУНП в Чернігівській області № 603 ДСК від 02.10.2025. Після ознайомлення зі змістом наказу, позивачу запропоновано повідомити чи готовий виконати вимоги вказаного наказу.
Позивач - поліцейський взводу № 1 роти № 1 БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 пояснив, що вимоги наказу йому зрозумілі, на даний час не може виконати наказ в зв`язку з погіршенням здоров`я та морально-психологічного стану.
В ході службового розслідування старший сержант поліції ОСОБА_1 пояснив, що на даний час не готовий виконувати бойові завдання, так як, має низький морально-психологічний стан та проблеми зі здоров`ям, планує звертатись до невропатолога, має різкі болі в спині, колінах, головокружіння, нудоту, тиск. Планує також звертатись до стоматолога для зубопротезування, та гастроентеролога.
В подальшому планує звільнятись з лав Національної поліції. 
30.09.2025 подав рапорт на звільнення за власним бажанням.
З досліджених судом доказів убачається, що станом на 02.10.2025 позивач на лікарняному не перебував, будь яких доказів щодо погіршення свого стану не надав.
Дослідивши матеріали службового розслідування, судом установлено, що наказ ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дек «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області», не є злочинним, оскільки відповідає вимогам Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», а також іншим нормативно-правовим актам, що регламентують службову діяльність поліцейських. 
У його змісті відсутні положення, що суперечать чинному законодавству, порушують права і свободи людини або передбачають вчинення протиправних дій. 
Крім того, наказ підписаний службовою особою, яка відповідно до займаної посади має повноваження на його видання, та був зареєстрований у встановленому порядку, що підтверджує його офіційний характер. 
Таким чином, цей наказ є законним розпорядженням керівника, обов`язковим до виконання відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 5 Дисциплінарного статуту.
Від так, дії позивача, який відмовився від виконання наказу ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дек «Про відрядження поліцейських БПОП (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області для виконання бойових (спеціальних) завдань та спеціальних операцій з відсічі і стримування збройної агресії рф проти України до складу сил та засобів ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » угруповання військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в підпорядкування командира 4-ї бригади оперативного призначення Національної гвардії України», суперечать вимогам статті 5 Дисциплінарного статуту. 
Окремо суд зазначає, що вище вказана поведінка позивача містить ознаки істотного дисциплінарного проступку, оскільки відмова від виконання наказу поліцейським батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) під час дії воєнного стану, створює серйозну загрозу розлагодженості дій поліції особливого призначення які залучені до ведення бойових дій, загрозу національній безпеці та суверенітету України в цілому.
Обставинами, що обтяжують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення.
Обставин, що пом`якшують відповідальність старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , в ході службового розслідування не встановлено.
Враховуючи викладене, факт вчинення порушення службової дисципліни позивачем у вигляді відмови від виконання наказу начальника ГУНП в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дек, безперечно свідчить про системне ігнорування позивачем своїх обов`язків та вимог Присяги.
Вказане діяння є грубим порушенням службової дисципліни, особливо в умовах воєнного стану. 
Відповідно до вимог частини 12 статті 19 та частини 2 статті 29 Дисциплінарного статуту НП України, у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє. 
Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУНП в Чернігівській області від 07.10.2025 № 161, за грубе порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1 і 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині недотримання законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, наказу керівника; частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» в частині невірного служіння Українському народові, недотримання Конституції та законів України, негідного несення високого звання поліцейського та невиконання своїх службових обов`язків; п. 1, 4, 6, 13 ч. З ст. 1, ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині відмови від виконання наказу ГУНІ1 в Чернігівській області від 02.10.2025 № 603 о/с дек в умовах воєнного стану, немужнього служіння народу України; не утримання від дій, які перешкоджають керівникові в організації дотримання службової дисципліни та підривають авторитет НП України; п.п. 1, 2, 8 п. 1 р. VII «Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Чернігівській області», затвердженого наказом ГУНП в Чернігівській області від 08.10.2024 № 1182, в частині непорушного дотримання положень Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, вимог даного Положення та відданого служіння Українському народові, сумлінного виконання своїх обов`язків; та беззастережного невиконання наказу начальника та прояву неповаги до начальника шляхом перешкоджання у підтриманні порядку і дисципліни поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Чернігівській області старший сержант поліції ОСОБА_1 притягнений до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції.
Реалізовано дисциплінарний наказ, шляхом видання наказу ГУНП про звільнення позивача від 07.10.2025 року № 631 о/с.
В подальшому, у зв`язку з тимчасовою не працездатністю позивача, ГУНП в Чернігівській області змінено дату звільнення останнього, що підтверджується наказом від 23.10.2025 № 683 о/с.
Зважаючи на наведене, суд дійшов переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів, не підлягають задоволенню.
Від так накази ГУНП в Чернігівській області про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача зі служби в поліції були виданні у відповідності до вимог законодавства, в межах наданих повноважень та в спосіб, визначений Законом.
Оскільки позовні вимоги щодо : визнання протиправним наказу від 07.10.2025 № 631 о/с з урахуванням змін, внесених до нього наказом № 683 о/с від 23.10.2025, в частині зазначення підставою звільнення - пункт 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а також зобов`язання Головного управління Національної поліції в Чернігівській області внести зміни до наказу від 07.10.2025 № 631 о/с, з урахуванням змін, внесених до нього наказом № 683 о/с від 23.10.2025, в частині зазначення підстави звільнення, а саме зазначити підставою звільнення зі служби в поліції з 11 жовтня 2025 року - пункт 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», є похідними від попередніх вимог, у їх задоволенні також слід відмовити.
Згідно з ч.ч. 1, 5 ст. 94 Закон України "Про Націоншіьну поліцію", поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.
Вказаний порядок регулюється Законом України "Про індексацію грошових доходів населення", який визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України, та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
За змістом ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Згідно положень ст. 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
На підставі вказаних норм Закону слід прийти до висновку, що безпосередньо законом визначено, що грошове забезпечення, як грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, підлягають індексації в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Відповідно до п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 р. № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Законом України "Про Державний бюджет України» на 2017 роки (що стосується спірного періоду) було встановлено прожитковий мінімум для відповідних соціальних і демографічних груп населення на відповідний рік.
Відповідно до абз. 4 п. 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних' груп населення, індексації не підлягає.
Відповідно до ст. З Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Таким центральним органом виконавчої влади є Державна служба статистики України (Держстат).
Таким чином індексація має проводитися за наявності не це відповідних підстав, що визначені чинним законодавством.
Слід зауважити, що за даними Держстату України, індекс споживчих цін (%), на підставі яких здійснюється розрахунок індексів для проведення індексації за спірний період не перевищував поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що в свою чергу свідчить про те, що у ГУНП в Чернігівській області не виникло обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації грошового забезпечення позивача за спірні періоди в розмірах, які відмінні від 0 грн.
Враховуючи те, що у спірні періоди величина індексу споживчих цін не перевищувала встановлений законом поріг у 103 %, вважаємо, що вимога позивача здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.10.2017 року, яка (на думку позивача) має відрізнятися від вже зроблених нарахувань, є такою, що не ґрунтується на нормах права.
Разом з тим, слід наголосити, що Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 та Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».
У період з 01.12.2015 року по 31.10.2017 року грошове забезпечення ОСОБА_1 не індексувалося згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078, оскільки вказані нормативно - правові акти не передбачали вказаної індексації поліцейським.
До постанови КМУ від 17.07.2003 р. № 1078 внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 р. № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.
Тому, саме після внесення змін до постанови КМУ від 17.07.2003 року №1078 у відповідача виникло право щодо проведення індексації грошового забезпечення поліцейських, а саме з 01.11.2017 року.
Зважаючи на викладене, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги, щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 по 30.10.2017.
Згідно із статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
В силу статті 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Так, Законом України від 03.07.1991№1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закон №1282-ХІІ в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначені правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Частинами першою та п`ятою статті 2 Закону №1282-ХІІ встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, серед яких оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
В силу частини першої статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Порядком №1078 визначено, що індекс споживчих цін обчислюється Державною службою статистики України і публікується в офіційних періодичних виданнях не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним.
Відповідно до статті 39 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.
Згідно з роз`яснень Державної служби України з питань праці в яких вказано, що базовим місяцем для нарахування індексації у 2024 році буде грудень 2023 року, оскільки нарахування індексації відновлено з 1 січня 2024 року.
Так, Міністерство соціальної політики листом від 04.01.2024 року №2/0/214-24 надало роз`яснення, зокрема, на звернення Міністерства економіки України щодо індексації зарплати у 2024 році. У Міністерстві нагадали, що на 2023 рік індексацію зарплати було зупинено.
Правила обчислення для проведення індексації та нарахування сум індексації визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 (далі - Порядок).
Згідно зі ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 р. № 1282-ХІІ (далі — Закон № 1282) та П. 6 Порядку індексація грошових доходів громадян здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів.
Крім того, п. 5 Порядку визначено, що працівникам підприємств і організацій, які перебувають на госпрозрахунку, підвищення зарплати у зв`язку із зростанням рівня інфляції провадиться у порядку, визначеному у колективних договорах, але не нижче норм, визначених Законом № 1282 та положень Порядку.
Отже, якщо внаслідок інфляції 2022 року та попередніх років склалися певні суми індексації зарплати станом на грудень 2022 року, то підприємства та організації мали самостійно визначитись щодо збереження виплати суми індексації протягом 2023 року з урахуванням своїх фінансових можливостей. В бюджетній сфері трудових відносин такі можливості були відсутні внаслідок істотного дефіциту бюджету країни.
Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Міністерство соціальної політики зверталось до Міністерства економіки України та Міністерства фінансів України щодо надання роз`яснення про збереження виплати у 2023 році сум індексації, які виникли станом на грудень 2022 року. На думку Міністерства соціальної політики та Міністерства економіки України, у 2023 році зарплата могла виплачуватися із урахуванням індексації, яка склалася станом на грудень 2022 року.
Разом з тим, Міністерство Фінансів України зазначило, що п. З Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону № 1282.
Отже, якщо у 2023 році було збережено суму індексації зарплати, яка виникла за період до січня 2023 року, то вона може виплачуватися і у 2024 році.
При цьому, у разі зростання посадового окладу з січня 2024 році., сума індексації зарплати має визначатись з урахуванням п. 5 Порядку.
Тобто, значення ІПЦ приймається за 1 або 100% у місяці, в якому відбувається підвищення тарифних ставок (посадових окладів). Обчислення ІПЦ для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів), тобто з лютого 2024 року. Сума індексації у місяці підвищення посадового окладу має розраховуватися як різниця між сумою індексації і розміром підвищення зарплати. Тобто, сума індексації зменшується на суму підвищення зарплати.
Якщо підвищення посадових окладів (тарифних ставок) у січні 2024 року не відбувається, то обчислення ІПЦ для проведення індексації починає здійснюватися з січня 2024 року.
Одночасно, у випадку якщо особа працює/ служить неповний робочий/ службовий час, сума індексації визначається з розрахунку повного робочого часу /кількості календарних днів у місяці, а виплачується пропорційно відпрацьованому/ службовому часу (п. 4 Порядку).
Зважаючи, що підвищення посадових окладів поліцейських з січня 2024 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» не відбулось, грошове забезпечення поліцейських ГУНП в Чернігівській області індексується з базовим місяцем для розрахунку індексації грудень 2023 року.
У 2024 році право на індексацію грошового забезпечення у позивача виникло у серпні місяці, оскільки саме тоді коли індекс споживчих цін перевищив поріг у 103%.
ГУНП в Чернігівській області нараховувало та виплатило позивачу індексацію грошового забезпечення із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грудень 2023 року, а саме:
- за серпень 2024 року - 130,20 грн.
- за вересень 2024 року - 130,20 грн.
- за жовтень 2024 року - 130,20 грн.
- за листопад 2024 року - 130,20 грн.
- за грудень 2024 року - 254,35 грн.
Таким чином, ГУНП в Чернігівській області проіндексовало грошове забезпечення позивачу з 01.01.2024 по 31.12.2024 в повному обсязі з базовим місяцем для розрахунку індексації грудень 2023 року у відповідності до норм чинного законодавства та з урахуванням рекомендацій Мінсоцполітики зазначених в листі від 10.12.2024 №105/0/214-24.
Щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2025 по 19.10.2025, суд зазначає наступне.
Статтею 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», установлено, що обчислення індексу споживчих цій для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з січня 2025 року, який приймається за 1 або 100 відсотків. Сума індексації, яка, склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується.
Відповідно до роз`яснень Держпраці «Базовим» місяцем нарахування індексації у 2025 році вважається січень 2025 року посилання на веб-сайт https://smu.dsp.gov.ua/news/inspektsiia-pratsi-informuie-indeksatsiia-zarobitnoi- platy-u-2025-rotsi-na-shcho-zvemuty-uvahu/.
Наразі, згідно з аналізом статі 34 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується. Це означає, що попри відновлення індексації у 2024 році, законодавцем передбачено певні особливості її застосування у 2025 році.
Грудень 2024 року не є «базовим» місяцем для цілей розрахунку індексації у 2025 році, як це було з груднем 2023 року для багатьох роботодавців на початку 2024 року «базовим» місяцем нарахування індексації зарплати вважається січень 2025 року.
Крім цього, Мінсоцполітики у листі від 10.12.2024 №105/0/214-24 надало роз`яснення як роботодавцю нараховувати індексацію за 2025 рік та з урахуванням якого базового місяця. Міністерство зазначило на тому, що стартовим «базовим» місяцем для обчислення індексації у 2025 році є січень 2025 року.
Відповідно, попри сказане в Держбюджеті-2025, на думку Мінсоцполітики, обчислення індексу споживчих цін почнеться з лютого 2025 року.
У п. 5 Порядку №1078 зазначено, що у разі підвищення тарифних ставок (посадових окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, береться за 1 або 100 відсотків. Ось цей місяць підвищення окладів ми й вважаємо «базовим». Він має і ще одну ознаку: обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Отже, з січня 2025 року встановлено єдиний підхід для обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення у 2025 році.
Таким чином індексу споживчих цін (далі — ІСЦ) у січні 2025 року приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення ІСЦ для проведення індексації починається з лютого 2025 року. При цьому відповідно до Закону № 4059 збереження раніше визначеної суми індексації не передбачено.
Згідно з пунктом 11 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 (зі змінами) (далі - Порядок), право на індексацію відбудеться, коли ІСЦ, обчислений наростаючим підсумком, перевищить поріг індексації встановлений у розмірі 103 відсотка.
Так, у 2025 році право на індексацію грошового забезпечення у позивача виникло з липня місяця, коли ІСЦ перевищив поріг 103%.
За таких підстав, ГУНП в Чернігівській області нарахувало та виплатило позивачу індексацію грошового забезпечення застосовуючи базовий місяць для розрахунку індексації січень 2025 року, а саме:
- за липень 2025 року - 133,23 грн.
- за серпень 2025 року - 133,23 грн.
- за вересень 2025 року - 133,23 грн.
- за жовтень 2025 року - 34, 38 грн.
У статті 34 Закону України «Про Держаний бюджет України на 2025 рік» вказано, що сума індексації, яка склалася у грудні 2024 року, у січні 2025 року не нараховується.
Зважаючи на викладене, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги, щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.01.2024 по дату звільнення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - листопад 2015 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, з урахуванням виплачених сум.
Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, який у подальшому неодноразово продовжувався.
Пунктом 1 Постанови № 375 установлено, що на період карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом ЗО днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, посадових осіб Державної митної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.
Встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) (пункт 2 Постанови № 375).
Згідно з пунктом 4 Постанови № 375 перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику. Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.
Відповідно до пункту 5 Постанови № 375 доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.
Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 22 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня. Головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно: за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Служба безпеки України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників. Головні розпорядники коштів Державного бюджету України визначаються відповідно до пункту 1 частини другої цієї статті та затверджуються законом про Державний бюджет України шляхом встановлення їм бюджетних призначень.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.06.2020 № 485 "Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COV1D-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я" затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (далі по тексту - Порядок №485).
У пункті 1 Порядку № 485 вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: "Здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками" (бюджетні кошти).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (органи системи МВС).
Абзацами першим та другим пункту 4 Порядку № 485 визначено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2.
На виконання пункту 4 Постанови № 375 Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 03.06.2020 № 431 "Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину" , яким визначено керівникам, зокрема, Національної поліції України забезпечити встановлення на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом ЗО днів з дня його відміни окремим категоріям поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, додаткової доплати у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах (пункт 1); виплату додаткової доплати здійснювати поліцейським, які перебувають відповідно на штатних посадах в органах (підрозділах) Національної поліції України (пункт 2); нарахування додаткової доплати здійснювати у відсотковому співвідношенні до заробітної плати (грошового забезпечення) з розрахунку всіх складових, у тому числі премії, за винятком виплат, що носять одноразовий та компенсаційний характер (пункт 3); персональний перелік осіб, яким установлюється додаткова доплата, визначається керівником відповідного органу, закладу, зазначених у пункті 1 цього наказу (пункт 4).
Таким чином, підставою для отримання доплати за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є поліцейським; 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.
Вказана доплата здійснюється не всім поліцейським, а лише окремим категоріям поліцейських, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають з населенням безпосередній контакт.
Згідно з пунктом 4 Постанови № 375 персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.
В свою чергу, такі ж положення знайшли своє відображення й у дорученні Національної поліції України від 25.06.2020 № 7789/01/29-2020 «Про організацію заходів, спрямованих на забезпечення встановлення додаткової доплати поліцейським, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375».
Рішення щодо визначення персонального переліку поліцейських, які у зв`язку із виконанням службових обов`язків у період дії карантину мали безпосередній контакт з населенням, та встановлення додаткової доплати останнім пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, приймає начальник відповідного відділу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області.
Чинним законодавством чітко визначений граничний розмір такої надбавки до 50%, тобто встановлено її максимальний відсоток, в межах якого керівник має дискрецію на встановлення відсоткового розміру доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність.
При цьому, керівники органів поліції мають право встановлювати відсотковий розмір доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення та які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.
З матеріалів справи вбачається, що у 2020 та 2021 роках позивачу нарахована та виплачена додаткова доплата до грошового забезпечення, передбачена Постановою № 375.
Вирішальним для визначення питання позивача щодо отримання відповідної доплати є не те, що в липні 2021 року така доплата здійснена, а те, чи залучався позивач протягом спірних періодів (з березня 2021 року по червень 2023 року) до виконання обов`язків, що дають право на отримання доплати.
Виконання позивачем посадових обов`язків упродовж спірного періоду за своїм змістом безпосередньо не свідчать про наявність права на отримання додаткової доплати, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, оскільки така доплата розраховується пропорційно до відпрацьованого часу в особливих умовах, а не відпрацьованого часу на відповідній посаді.
При цьому, матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження факту виконання ОСОБА_1 у спірні періоди (з березня 2021 року червень 2023 року) обов`язків з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративними, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) внаслідок виконання яких останній мав безпосередній контакт з населенням.
В матеріалах справи відсутні накази начальника ГУНП в Чернігівській області, які б давали підстави для нарахування позивачу додаткової доплати до грошового забезпечення у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за виконання службових обов`язків в умовах дії карантину, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.
Водночас, матеріали справи не містять і доказів того, що позивачем оскаржувалася протиправна бездіяльність керівника щодо не включення до переліку осіб, яким здійснюється доплата.
Зважаючи на викладене, суд дійшов переконання щодо відсутності підстави для задоволення позовної вимоги, щодо виплати позивачу додаткового грошового забезпечення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 № 375.
Відповідно до ст. 92 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським надаються щорічні оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.
Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.
Статтею 93 Закону України «Про Національну поліцію» визначено обчислення тривалості відпусток поліцейського.
Зокрема, частиною другою статті 93 визначено, що тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.
Надалі, за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів (ч. 3 ст. 93).
Отже, щорічна оплачувана відпустка поліцейського складається:
- з основної оплачуваної частини - ЗО календарних днів;
- додаткової оплачуваної частини - до 15 п`ятнадцяти календарних днів.
Частина десята статті 93 Закону України «Про Національну поліцію», яка визначає питання грошової компенсації невикористаних відпусток та розрахунок у разі звільнення поліцейського в 2023 році була змінена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення соціального захисту військовослужбовців, поліцейських та деяких інших осіб» № 3379-ІХ від 06.09.2023.
Законодавець визначив, що поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні:
- щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського;
- щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.
Повертаючись до норм статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» суд зазначає, що грошовій компенсації підлягає не використана основна щорічна відпустка тривалістю 30 діб і додаткова частина, яка утворюється за кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби.
Одночасно суд зазначає, що в новій редакції частини 10 статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» законодавець врахував норми Закону «Про відпустки», визначивши який саме вид щорічної додаткової відпустки підлягає грошовій компенсації у разі звільнення поліцейського.
Соціальна відпустка, визначена ст. 16-2 Закону України «Про відпустки» до визначеного законодавцем у нормах статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» переліку не включена, отже грошовій компенсації при звільненні не підлягає.
Суд наголошує, що за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.
Так, питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським, які звільняються, врегульовані нормами пункту 8 розділу III Порядку № 260, які є спеціальними за своєю правовою природою та підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Згідно п. 8 розділу III Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (наказ МВС від 06.04.2016 № 260), за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.
Одночасно, абзац сьомий пункту 8 розділу III було змінено редакцією Наказу Міністерства внутрішніх справ № 903 від 08.11.2023р: «Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні:
- щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського;
- щорічної додаткової відпустки особам,, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.».
Таким чином, станом на 2025 рік законодавець врегулював впорядкував спірне до цього питання нарахування та виплат грошової компенсації не використаних відпусток поліцейським.
Додаткова відпустка окремим категоріям ветеранів війни, визначена ст. 16-2 Закону України «Про відпустки», не належить до щорічних відпусток, а є пільгою, гарантованою державою (ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
Пільги — це встановлені законодавством або іншими нормативними актами переваги, що надаються особі (або групі осіб) порівняно з іншими громадянами. Належність додаткової відпустки окремим категоріям ветеранів війни та іншим саме до категорії «пільга» підтверджено низкою рішень Конституційного Суду України (наприклад: рішення від 27 лютого 2020 № Зр/2020)
Оскільки така відпустка не належить до щорічних відпусток, то на неї не поширюються норми, передбачені для щорічних відпусток, у тому числі щодо поділу на частини, перенесення на інший період, виплати грошової компенсації під час звільнення. Виключенням є категорія осіб - військовослужбовці, тобто ті особи, проходження служби яких врегульовано Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України.
Додаткова відпустка, передбачена ст. 16-2 Закону України «Про відпустки», надається незалежно від відпрацьованого в році часу один раз упродовж календарного року на підставі заяви працівника та посвідчення учасника бойових дій або інваліда війни. Право на цю відпустку не обмежується тривалістю інших видів відпусток.
Належність певної відпустки до того чи того виду (щорічна, соціальна тощо) визначено статтею 4 Закону про відпустки, а види відпусток, за які при звільненні виплачується компенсація у разі їх невикористання, — статтею 24 означеного Закону.
Після введення додаткової оплачуваної відпустки окремим категоріям ветеранів війни жодних змін до цих статей Закону про відпустки не внесено.
При цьому, цю статтю віднесено до розділу III «Додаткові відпустки у зв`язку з навчанням. Творча відпустка. Відпустка для підготовки та участі в змаганнях», назву якого доповнили складовою «Додаткова відпустка окремим категоріям ветеранів війни». Отже, така соціальна відпустка не належить до щорічних. Згідно зі статтею 4 Закону про відпустки до щорічних належать: основна відпустка (ст. 6); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (ст. 7); додаткова відпустка за особливий характер праці (ст. 8); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
Зважаючи на викладене, відсутні підстави для задоволення позовної вимоги, щодо виплати позивачу компенсації за невикористані відпустки як учаснику бойових дій.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (пр-т Перемоги, 74, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14000) про визнання протиправними дій та бездіяльність, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, – відмовити. 
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 06 лютого 2026 року. 

Суддя Сергій КЛОПОТ